Справа № 523/27422/25
Провадження №2/523/1589/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складi:
головуючого судді – Кисельова В.К.
за участю секретаря – Дзюба Г.І.
за участю позивачки – ОСОБА_1 
за участю представника відповідача – адвоката Савіна С.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини,- 
ВСТАНОВИВ: 
Підстави заявлених позовних вимог. 
ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на наступні обставини. Так 09 листопада 2018 року між позивачкою, ОСОБА_1 , та Відповідачем, ОСОБА_2 , було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Суворовським районним відділом у місті Одесі ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області.
Від даного шлюбу народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується  свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , видане 20.01.2021 року Суворовським районним відділом у м. Одесі ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На даний момент малолітній син проживає зі позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач є працездатним, фізично здоровим, однак участі у матеріальному забезпеченні дитини належним чином не бере, добровільно матеріальну допомогу у необхідному розмірі не надає.
Відповідач за фахом є моряком (посада - Головний механік / Chief Engineer). Це підтверджується копією Посвідчення особи моряка № НОМЕР_5 . Його робота носить періодичний характер, а заробітна плата виплачується в іноземній валюті.
Згідно з наявними даними, Відповідач має стабільний та високий дохід. Зокрема, відповідно до Листа-угоди (Contract Letter) від 08.05.2024 року з компанією «Global Engineering and Maritime Services», запропонована щомісячна заробітна плата Відповідача становить 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США після сплати податків. Також наявні підтвердження його регулярних рейсів, віз (Австралія, Панама) та авіаквитків до місць працевлаштування.
Враховуючи високий рівень доходу Відповідача (еквівалент понад 480 000 грн на місяць), а також потреби дитини у повноцінному харчуванні, лікуванні, розвитку та одязі позивачка просить стягнути з відповідача на її аліменти у розмірі 75 000 гривень щомісяця.
Позиція відповідача. 
Представника відповідача подав відзив у справі, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, посилаючись на наступні обставини. Так відповідач посилається на те, що докази, які надала позивачка викладені на іноземній мові, не мають відповідного перекладу, а тому є неналежними доказами. Представник відповідача стверджує, що за освітою відповідач є моряком, однак з початку повномасштабного вторгнення країни агресора Російської Федерації, ОСОБА_2 практично не працює за освітою, не має постійного місця роботи, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_6 від 07.04.2023. Зі змісту даного паспорту вбачається, що ОСОБА_2 майже не перетинає кордони між країнами. Станом на теперішній час, ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, а розмір його заробітної плати не дозволяє сплачувати аліменти у розмірі 75 000,00 (сімдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Самі лише посилання позивача на те, що ОСОБА_2 є працездатною особою та може знаходити будь-який інший дохід, без надання таких доказів, не може бути підтвердженням дійсного матеріального стану відповідача. У зв`язку з чим, відповідач має можливість сплачувати аліменти лише у розмірі 3512 гривень у місяць. 
Позивачка також надала відповідь на відзив, але він був поданий з порушенням строків, встановлених ст. 179 ЦПК України, а також клопотання про витребування доказів, було подано в порушення вимог ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 84 ЦПК України, а тому судом не приймались до уваги. 
Пояснення сторін в судовому засіданні. 
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що відповідач не надає їй постійно матеріальної допомоги на утримання сина, незважаючи на те, що відповідач працює моряком та має достатні заробітки. Вона також пояснила, що щомісячно на утримання дитини вона витрачає суму коштів приблизно у розмірі 40000 гривень щомісячно, проте якщо буде отримувати більше коштів від відповідача, то може витрачати більше. 
Представник відповідача пояснив, що відповідач останні роки не працює за професію, а тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який визначений позивачкою.
Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 
Так судом встановлено, 09 листопада 2018 року між позивачкою , ОСОБА_1 , та Відповідачем, ОСОБА_2 , було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Суворовським районним відділом у місті Одесі ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. (а.с.6)
Від даного шлюбу народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується  свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , видане 20.01.2021 року Суворовським районним відділом у м. Одесі ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с.7)
В судовому засіданні встановлено, що малолітній син проживає зі позивачкою та перебуває на її повному утриманні, при цьому відповідач не надає постійно допомогу матері дитини на утримання сина. 
Відповідач є працездатною особою, а також за фахом є моряком (посада - Головний механік / Chief Engineer), що підтверджується копією Посвідчення особи моряка № НОМЕР_5 . (а.с.26)
В матеріалах справи наявні копії контрактів з працевлаштування відповідача на судна іноземних судновласників. Суд звертає увагу, що дійсно дані документи на мають перекладу на державну мову, проте в цілому, з урахуванням інформації, яка була надана сторонами, свідчать, що відповідач має професію, яка пов`язана з роботою на морському транспорті, що не заперечував представник відповідача. 
Відповідач надав до відзиву у справі виписки по рахункам. 
Так зі змісту відкритого на ім`я ОСОБА_2 рахунку № НОМЕР_7 відкритого у AT «Універсал Банк» сума витрат відповідача за період з 01.01.2022 по 27.01.2026 складає 959,94 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) дол. 94 цент. США.
Зі змісту відкритого на ім`я ОСОБА_2 рахунку№ НОМЕР_8 відкритого у AT «Універсал Банк» сума витрат відповідача за період з 01.01.2022 по 27.01.2026 складає 178 348,34 (сто сімдесят вісім тисяч триста сорок вісім) гривень 34 копійки.
Необхідно відзначити, що з вищевказаної виписки вбачається, що позивач дійсно надав матеріальну допомогу дружині, проте не постійно. 
Окрім того, з виписки вбачається, що відповідач активно витрачав кошти на території іноземних держав, у тому числі Шрі-Ланка, Молдова та ін.
Так відповідач надав копію паспорту для виїзду за кордон, у якому відсутні відмітки про постійне перетинання кордону. 
В той же час, відповідач має паспорт моряка, у якому наявні всі відмітки щодо його працевлаштування, копію якого він не надавав. 
В процесі розгляду справи судом було запропоновано представнику відповідача надати до суду копію паспорта моряка відовідача з метою пересвідчення доводів відповідача, що він не працює за професією, проте представник відповідача пояснив, що відповідач не виявив бажання надати суду відповідну копію.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідач не довів обставин того, що не має постійного працевлаштування, а також не працює за спеціальністю. 
Правові підстави ухваленого рішення. 
У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Крім того, статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.
Відповідно до вказаної статті, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При оцінці доводів учасників справи суд виходить з того, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається (ч.1 ст.81 ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Між сторонами відсутня домовленість про утримання дітей та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивача до суду.
Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.
Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до законодавства України на батьків дитини у рівних частках покладено обов`язок утримувати дітей до досягненню ними повноліття.
В матеріалах справи є довідка про відвідування дитиною дитячого навчального центру «Почемучки», та вказана вартість у розмірі 8339 гривень у місяць. (а.с. 37)
В судовому засіданні позивачка пояснила, що вона щомісячно на утримання дитини витрачає суму коштів приблизно у розмірі 40000 гривень щомісячно. Окрім того, вона почала працювати, але перебуває на іспитовому терміні. 
Враховуючи встановлені судом обставини справи, надані докази, пояснення сторін, враховуючи положення ст.141 СК України щодо рівності обов`язку батьків по утриманню дітей, матеріального становища сторін, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, буде законним і справедливим стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 15000 гривень щомісячно.
Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати вищевказану суму аліментів на власну дитину, враховуючи моральну відповідальність за життя та благополуччя дитини. 
Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Отже, якщо позивачка вважає, що розмір аліментів є недостатній для утримання дитини та не покриває витрати, які пов`язані з розвитком здібностей дитини, навчання тощо, вона має право звернутись з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, або з позовом про збільшення розміру стягнення аліментів. 
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Крім того, згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1331 гривень 20 копійок. 
Керуючись ст. ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,274-279 ЦПК України, суд - 
ВИРІШИВ: 
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини – задовольнити частково.
3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 
на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )
аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч ) грн. щомісячно, починаючи з 22.12.2025р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
4. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1331 гривні 20 копійок на користь Держави.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення. 

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст рішення буде складено та підписано 20.04.2026