П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 634/1229/25
Провадження № 3/634/37/26 
Категорія 307

18.02.2026 року сел. Сахновщина Харківської області

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 
за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :

До Сахновщинського районного суду Харківської області після доопрацювання надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200087 від 22.11.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 22.11.2025 року близько 11.00 год. за адресою:  АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
У судове засідання правопорушник не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заяв з приводу розгляду справ не надав.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.
Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Судом були використані способи сповіщення правопорушника про час, дату та місце розгляду справи, а тому з урахуванням строків розгляду справи вважаю можливим проводити розгляд справи за його відсутності.
У судове засіднання потерпілий не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заперечень з приводу розгляду справи не надав.
Дослідивши матеріали справи приходжу до такого висновку.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, які спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З системного аналізу ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з положеннями ст. 173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок яких була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 22.11.2025 року близько 11.00 год. за адресою:  АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
Вина правопорушника підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ВБА № 200087 від 22.11.2025 року та матеріалами справи.
Отже, дії правопорушника вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майнове положення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому до особи, що вчинила правопорушення слід застосувати адміністративне стягнення – у штрафу, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.
Керуючись ст. ст.173 -2, 283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у перерахунку становить 340,00 (триста сорок) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 665,60 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10 денний строк, після її винесення, апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: