П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/31082/25 	

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченко К.В,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року по справі за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

10 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила:
- скасувати наказ Міністерства юстиції України №1544/7 від 11.08.2025 року про залишення скарги ОСОБА_1 від 02.06.2025 року без розгляду по суті;
- зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 від 02.06.2025 року на реєстраційні дії, проведені державними реєстраторами.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року позовну заяву задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1544/7 від 11.08.2025 року про залишення скарги ОСОБА_1 від 02.06.2025 року без розгляду по суті в частинні рішень державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_2 від 30.09.2016 № 31660340 та державного реєстратора Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області ОСОБА_3 від 07.09.2016 № 31280326.
Зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 від 02.06.2025 року (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 12.06.2025 за № СК-2350-25) в частині виправлення реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 - НОМЕР_1 , у рішеннях державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області Драгана Дениса Ігоровича від 30.09.2016 № 31660340 та державного реєстратора Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області ОСОБА_3 від 07.09.2016 № 31280326.
В іншій частинні позовних вимог - відмовлено. 
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. 
Не погодившись з прийнятим рішенням в частині задоволених позовних вимог, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечувати проти її задоволенні. Також позивач вказала на необхідності стягнення на її користь понесених судових витрат у суду апеляційної інстанції.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року – без змін. 
06 квітня 2026 року представником позивача направлено до П`ятого апеляційного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року про стягнення судових витрат на правову допомогу у сумі 5 000 грн, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Міністерство юстиції України подало заперечення на вказану заяву та просило зменшити заявлену до відшкодування суму. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно приписів ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Статтею 16 КАС України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на професійну правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування таких витрат за умови їх підтвердження належними доказами.
На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції матеріали справи містять:
- договір про надання правничої допомоги від 02.09.2025 року №101/2025, який укладено між адвокатом Подубною Наталією Юрівною та ОСОБА_1 (замовник), пунктом якого визначено, що за цим договором адвокат зобов`язується за завданням клієнта надавати клієнту правову допомогу (далі «послуги»), а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання цього договору;
- додаткову угоду №2 від 18.02.2026 року до договору про надання правової допомоги від 02.09.2025 року №101/2025;
- детальний опис робіт до договору від 02.09.2025 року №101/2025;
- акт приймання-передачі наданих послуг до договору від 02.09.2025 року №101/2025.
Таким чином факт отримання позивачем юридичних послуг під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції підтверджується документально та не заперечується учасниками справи.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення заяви, просив зменшити заявлену до відшкодування суму з огляду на характер спору та обсяг наданих послуг у суду апеляційної інстанції. 
В аспекті наведених відповідачем заперечень, колегія суддів вважає за доречне звернути увагу на прецедентну практику ЄСПЛ (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74), відповідно до якої відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.
Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.
Надаючи оцінку заявленій до відшкодування сумі витрат на правову допомогу, колегія суддів акцентує увагу, що вдповідно до обставин даної справи, представником позивача до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, який по суті та змісту відповідає позовній заяві. Справа у суді апеляційної інстанції розглядалась у порядку письмового провадження без особистої участі сторін. 
Отже розгляд даної справи у суді апеляційної інстанції не потребував значних зусиль та обсягу залученого часу з боку адвоката, а сама судова справа не має суттєвого значення для репутації сторін чи їх майнового стану. 
Також колегія суддів враховує, що на користь позивача вже стягнуто витрати на правову допомогу у суді першої інстанції у розмірі 5 000 грн.
За таких обставин колегія суддів, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, складності виконаної адвокатом роботи, інтересів учасників справи, вважає за доцільне зменшити заявлену до відшкодування суму судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції до розміру 2000 грн (дві тисячі гривень).
Частиною 3 ст.252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу розмірі 2000 грн.
Керуючись ст.ст.134, 139, 252, 311, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 00015622) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції розмірі 2 000 грн (дві тисячі гривень).
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з підстав, передбачених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко