Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 р. справа № 520/29457/25
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви):
1. визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області № 203040022574 від 01.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 );
2. зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ: 21366538, місцезнаходження юридичної особи: 18000, Україна, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Смілянська, будинок 23) зарахувати до спеціального страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, за Списком № 1 по постанові Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 періоди його роботи з 23.01.2002 по 24.02.2021 в Харківському РСП Украероруху, з 25.02.2021 по 23.02.2022 в Дніпровському РСП Украероруху, відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Дніпровським регіональним структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, та призначити ОСОБА_1 з 11.07.2025 року пенсію за вислугу років відповідно до п. "б" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року N 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020 у справі N 1-5/2018 (746/15). 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу спеціальний страховий стаж, що дає право на пенсію за вислугу років, за Списком № 1 по постанові Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 періоди його роботи з 23.01.2002 по 24.02.2021 в Харківському РСП Украероруху, з 25.02.2021 по 23.02.2022 в Дніпровському РСП Украероруху, відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Дніпровським регіональним структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. Позивач вважає, що він має необхідний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "б" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року N 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020 у справі N 1-5/2018 (746/15). Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 13.11.2025 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі, запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що надана позивачем до заяви про призначення пенсії довідка Дніпровського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про підтвердження спеціального стажу без номера реєстрації та дати, а тому не відповідає вимогам чинного законодавства. Під час розгляду документів, долучених до заяви про призначення пенсії, Головним управлінням встановлено що страховий стаж особи становить 25 років 4 місяці 22 дні, стаж за вислугу років - не визначено. У зв`язку з наведеним вище, Головним управлінням прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Отже, відповідач вважає, що дії Головного управління щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, а тому неправомірні дії чи бездіяльність відсутні.
У відповіді на відзив позивач підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Суд зазначає, що відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із положеннями пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом з безконтактним носієм № НОМЕР_2 виданий органом 2114 від 29.01.2024.
ОСОБА_1 закінчив у 2000 році Державну льотну академію України і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Обслуговування повітряного руху» та здобув кваліфікацію інженера з управління повітряним рухом (диплом серії НОМЕР_3 від 23.06.2000 та додаток спеціаліста до нього).
За відомостями та записами трудової книжки НОМЕР_4 (надалі - записи з № 1 по № 8) позивача та відомостями про трудову діяльність позивача за реєстром застрахованих осіб виходить наступне (витяг з РЗО та витяг з ЕТРК):
У трудовій книжці є запис про період навчання позивача з 01.09.1994 по 23.06.2000 (диплом серії НОМЕР_3 від 23.06.2000).
З 24.09.2001 року позивач прийнятий на посаду диспетчера УВД («Приказ 116/л від 24.09.2001», код -21175382, ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ", запис № 1).
З 23.01.2002 позивач допущений до самостійної роботи диспетчером УВД та йому присвоєний 3-й клас диспетчера УВД («Приказ 26/о від 25.01.2002», код -21175382, ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ", запис № 2).
За наказом № 219 від 19.07.2004 року у позивача робоче місце атестовано по Списку № 1,2 (дані з реєстру застрахованих осіб).
За наказом № 383 від 18.11.2005 року у позивача робоче місце атестовано по Списку № 1,2 (дані з реєстру застрахованих осіб).
З 23.05.2006 року позивачу присвоєно кваліфікацію диспетчера служби руху 2-го класу («Пр. 174/л від 30.05.2006, код -21175382, ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ", запис № 3).
За наказом № 46 від 21.02.2008 року у позивача робоче місце атестовано по Списку № 1,2 (дані з реєстру застрахованих осіб).
З 05.03.2008 року позивачу присвоєно перший клас диспетчера служби руху («Наказ 99/о від 03.03.2008», ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ", запис № 4).
ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ" прийняв наказ № 95 від 15.05.2009 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць працівників, які здійснюють безпосереднє управління повітряним рухом» (дані з реєстру застрахованих осіб).
З 11.03.2010 року позивача у зв`язку з виключенням зі штатного розпису переведено на вакантну посаду диспетчера управління повітряним рухом АДЦ («Нак. 136/л від 10.03.2010», код -21175382, ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ", запис № 5).
ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ" прийняв наказ № 223 від 17.07.2014 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць працівників, які здійснюють безпосереднє управління повітряним рухом» (дані з реєстру застрахованих осіб).
За наказом № 341/О від 25.04.2018 ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ" присвоїв позивачу звання почесного працівника "УКРАЕРОРУХ" (дані з реєстру застрахованих осіб).
ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ" прийняв наказ № 551 від 19.06.2019 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць працівників, які здійснюють безпосереднє управління повітряним рухом» (дані з реєстру застрахованих осіб).
ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ" прийняв наказ № 120 від 23.02.2021 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць працівників, які здійснюють безпосереднє управління повітряним рухом» (дані з реєстру застрахованих осіб).
З 24.02.2021 року позивача звільнено з роботи диспетчера управління повітряного руху по ст.36 п.5 КЗпПУ («Наказ №045/о від 22.02.2021», код -21175382, ХАРКІВСЬКИЙ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ", запис № 6).
З 25.02.2021 позивача прийнято на роботу на посаду диспетчера управління повітряного руху («Наказ №87/О від 23.02.21», код-25533424, ДНІПРОВСЬКИЙ РЕГІОНАЛЬНИЙ СТРУКТУРНИЙ ПІДРОЗДІЛ ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА ОБСЛУГОВУВАННЯ ПОВІТРЯНОГО РУХУ УКРАЇНИ, запис № 7).
З 01.04.2022 року позивачу призупинено дію трудового договору зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану за наказом № 169/о від 31.03.2022 року (код-25533424, ДНІПРОВСЬКИЙ РЕГІОНАЛЬНИЙ СТРУКТУРНИЙ ПІДРОЗДІЛ ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА ОБСЛУГОВУВАННЯ ПОВІТРЯНОГО РУХУ УКРАЇНИ, дані з реєстру застрахованих осіб).
З 10.07.2025 року позивача звільнено з посади за згодою сторін по п.1 ст.36 КЗпПУ за наказом № 231/а від 07.07.2025 року (код-25533424, ДНІПРОВСЬКИЙ РЕГІОНАЛЬНИЙ СТРУКТУРНИЙ ПІДРОЗДІЛ ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА ОБСЛУГОВУВАННЯ ПОВІТРЯНОГО РУХУ УКРАЇНИ, запис № 8).
Вищенаведені відомості про трудовий та страховий стаж, також, підтверджуються витягом від 13.08.2025 року «ВІДОМОСТІ ПРО ТРУДОВУ ДІЯЛЬНІСТЬ З РЕЄСТРУ ЗАСТРАХОВАНИХ ОСІБ», довідкою ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» від 22.07.2025, довідкою ОК-7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» від 13.08.2025, довідкою «Дані про трудовий та страховий стаж» від 21.05.2025, витягом «з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» від 13.08.2025, особову картку працівника, а також усі вищезазначені накази щодо проведення атестації в ХАРКІВСЬКОМУ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ", свідоцтво диспетчера.
25.08.2025 року позивач у віці 47 років 7 місяців 25 днів звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України в особистому кабінеті (https://portal.pfu.gov.ua) за допомогою електронного кваліфікаційного підпису до через територіальні органи Пенсійного Фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років.
Разом із заявою позивач подав електронні скан-копії документів: паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, диплом з додатком, довідку про рахунок в банку, фото та підпис позивача, трудову книжку, військовий квиток, довідку ОК-5 від 22.07.2025, довідку ОК-7 від 13.08.2025, витяг з РЗО від 13.08.2025, витяг із ЕТРК від 13.08.2025, наказ про атестацію від 17.07.2014 № 223, витяг із наказу від 31.03.2022 № 169/о, наказ від 30.12.2021 № 365, довідку про нараховану заробітну плату від 18.08.2025, довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідку від 09.01.2024 № 22.2-37, заяву про призначення пенсії з поясненнями ОСОБА_1 , наказ від 21.02.2008 № 46, наказ від 10.03.2006 № 54, наказ від 15.05.2009 № 95, витяг із наказу від 07.07.2025 № 231/о, особову картку працівника, наказ від 19.07.2004 № 218, роз`яснення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області по пільговій пенсії, накази про простій та режим неповного часу за місцем роботи, рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020 у справі N 1-5/2018 (746/15), свідоцтво диспетчера ТС № 002654, накази про шкідливі умови праці, тобто, повний перелік документів (додатків), передбачених п.2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затв. Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846.
Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняло рішення № 203040022574 від 01.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , із зазначенням, що страховий стаж становить 25 років 4 місяців 22 днів. Стаж за вислугу років не визначено. На підставі статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відмовити у призначенні пенсії за вислугу років. 
Як зазначено у вказаному рішенні, надана позивачем до заяви про призначення пенсії довідка Дніпровського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про підтвердження спеціального стажу без номера реєстрації та дати, а тому не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для відмови у призначенні пенсії за вислугу років. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (в подальшому Закон № 1788-XIІ), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно із ст. 12 Закону № 1788-XIІ, право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 "Пенсії за віком на пільгових умовах" Закону № 1788-XIІ (із змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналогічні положення містить і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (в подальшому - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому пенсія за вислугу років призначається та виплачується при звільненні з роботи, яка дає право на таку пенсію.
Пенсія за вислугу років призначається та виплачується при звільненні з роботи, яка дає право на таку пенсію.
Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж необхідні для призначення такої пенсії. 
Відповідно до пункту «б» статті 54 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають свідоцтво диспетчера, після досягнення 50 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден; для жінок - не менше 22 років 6 місяців, з них не менше 10 років роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "а" частини першої статті 13 цього Закону.
Зазначені працівники, звільнені від роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден за станом здоров`я (через хворобу), за наявності вислуги років - не менше 10 років у чоловіків і у жінок не менше 7 років 6 місяців мають право на пенсію пропорційно відпрацьованому часу.
У вислугу років працівникам, які здійснюють управління повітряним рухом, зараховується також робота, зазначена у пункті "а" цієї статті.
Працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають посвідчення (диспетчери, старші диспетчери, керівники польотів), мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах станом на 1 квітня 2015 року - не менше 20 років у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок та після цієї дати були зайняті на цих роботах:
з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років у жінок;
з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;
з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років у жінок;
з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок;
з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років у жінок;
з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок;
з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року у жінок;
з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок;
з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років у жінок;
з 1 квітня 2024 року і після цієї дати - не менше 25 років у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.
Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б"-„г" статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, отже втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. 
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. 
Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року №2136-VIII. 
Пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі №1-р/2020 визначено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б-"г статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року N 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року N 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "б) працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають свідоцтво диспетчера: чоловіки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 12 років 6 місяців роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден; жінки - після досягнення 45 років і при загальному стажі роботи не менше 17 років 6 місяців, з них не менше 10 років роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден. 
Зазначені працівники, звільнені від роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден за станом здоров`я (через хворобу), при наявності вислуги років у чоловіків не менше 10 років і у жінок не менше 7 років 6 місяців мають право на пенсію пропорційно відпрацьованому часу. 
У вислугу років працівникам, які здійснюють управління повітряним рухом, зараховується також робота, зазначена у пункті "а" цієї статті. Працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають посвідчення (диспетчери, старші диспетчери, керівники польотів), мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах: чоловіки - не менше 20 років; жінки - не менше 17 років 6 місяців. Порядок обчислення строків вислуги для призначення їм пенсій затверджується Кабінетом Міністрів України; в) інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах; жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначених посадах.
У вислугу років працівникам інженерно-технічного складу зараховується також робота, зазначена в пунктах "а і "б цієї статті; г) бортпровідники: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років як бортпровідник; жінки - після досягнення 45 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років як бортпровідниця (пункти "б"-"г" статті 54)."
Отже, до спірних правовідносин застосуванню підлягають саме норми Закону N1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020 справа N 1-5/2018 (746/15), а не Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, однак вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.
Аналогічний висновок щодо застосування наведених вище правових норм викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року справа № 360/3611/20 та у постанові Верховного Суду від 11 травня 2022 року справа № 240/21724/20.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Враховуючи викладене, до спірних правовідносин застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-XII з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не норми Закону № 1058-IV.
Таке застосування норм права, усуває колізію та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.92 р. № 418 на подальший розвиток приписів ст. 54 Закону України від 05.11.91 р. № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" затверджено низку актів права, зокрема: Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу; Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років; Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації; Перелік посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років; Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам, які управляють повітряним рухом і мають відповідне посвідчення.
Відповідно до ст. 57 Повітряного кодексу України, екіпаж повітряного судна складається з осіб льотного складу, до якого належать особи льотного екіпажу та екіпажу пасажирського і вантажного салону, які під час польоту постійно виконують такі функції: 1) виконання процедур, передбачених керівництвом з льотної експлуатації повітряного судна; 2) обслуговування устаткування, механізмів та приладів, необхідних для польоту повітряного судна, а також обладнання, встановленого на повітряному судні та необхідного для виконання польотного завдання; 3) забезпечення процедур безпеки пасажирів на борту повітряного судна та їх обслуговування.
Склад екіпажу визначається залежно від типу повітряного судна, характеристик і тривалості польоту, характеру операцій, для яких це повітряне судно призначене. Склад випробувального екіпажу визначається відповідно до авіаційних правил України щодо проведення випробувальних польотів. Поіменний список членів екіпажу визначається експлуатантом перед кожним польотом. Мінімальна чисельність складу екіпажу повітряного судна встановлюється керівництвом з льотної експлуатації конкретного типу повітряного судна. Усі члени екіпажу належать до льотного складу. Тобто, ознакою екіпажу повітряного судна є виконання функцій під час польоту.
Як встановлено судом, записи трудової книжки позивача та довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Дніпровським регіональним структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, про роботу диспетчером управління повітряного руху є хронологічно послідовними, взаємоузгодженими, не містять взаємовиключних чи суперечливих даних, не мають явних та очевидних дефектів (недоліків, вад), із достатньою поза розумним сумнівом повнотою розкривають зміст та характер роботи заявника як найманого працівника протягом періоду з 23.01.2002 по 24.02.2021 в Харківському РСП Украероруху, з 25.02.2021 по 23.02.2022 в Дніпровському РСП Украероруху, при цьому, маючи свідоцтво диспетчера управління повітряного руху.
За правилами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 за № 637 (далі - Порядку № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Верховний Суд у постанові від 31.10.2019 у справі N 688/4170/16-а зазначив, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове забезпечення.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 20.02.2018 (справа N 234/13910/17), від 07.03.2018 (справа N 233/2084/17), від 17.04.2019 (справа N 156/173/17), від 27.02.2019 (справа N 423/3544/16-а), від 23.04 2019 (справа N 233/247/16-а), від 25.04.2019 (справа N 159/4178/16-а), від 17.10.2019 (справа N 750/2524/17), від 05.12.2019 (справа N 423/1322/17), від 05,12.2019 (справа N 235/805/17), від 16.04.2020 (справа N 159/4315/16-а) та від 26.04.2021 (справа N 348/2180/16-а).
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19 дійшов висновку, що за відсутності у трудовій книжці відомостей про характер виконуваної особою роботи, особливо, що стосується тих осіб, пенсія яким призначається на пільгових умова, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Колегія суддів зазначила, що відомості в трудовій книжці не є єдиним джерелом інформації про характер трудових відносин.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 06.07.2023 року по справі № 200/5813/20-а (адміністративне провадження N К/9901/8493/21).
Більш того, Великою Палатою Верховного Суду, яка Постановою N 520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року, зазначила, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2, якщо з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком N 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону N 1788- XII. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. 
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Ухвалі від 12.12.2022 року по справі №560/273/22 (адміністративне провадження N К/990/34161/22). 
Водночас, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, викладену, зокрема, у постанові від 28 лютого 2018 року N 428/7863/17, про те, що певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України виходить, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У спірних правовідносинах, відомості про трудовий та страховий стаж позивача підтверджуються записами трудової книжки НОМЕР_4 , відомостями про трудову діяльність позивача за реєстром застрахованих осіб виходить наступне (витяг з РЗО та витяг з ЕТРК), витягом від 13.08.2025 року «ВІДОМОСТІ ПРО ТРУДОВУ ДІЯЛЬНІСТЬ З РЕЄСТРУ ЗАСТРАХОВАНИХ ОСІБ», довідкою ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» від 22.07.2025, довідкою ОК-7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» від 13.08.2025, довідкою «Дані про трудовий та страховий стаж» від 21.05.2025, витягом «з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» від 13.08.2025, особову картку працівника, а також усі вищезазначені накази щодо проведення атестації в ХАРКІВСЬКОМУ РСП ОПР УКРАЇНИ "УКРАЕРОРУХ", свідоцтво диспетчера.
Так, відповідно до записів трудової книжці НОМЕР_4 періоди роботи позивача, зокрема, складаються з 23.01.2002 по 24.02.2021 в Харківському РСП Украероруху, з 25.02.2021 по 23.02.2022 в Дніпровському РСП Украероруху.
Записи у трудовій книжці НОМЕР_4 є чіткими, зрозумілими, скріплені печатками та підписами відповідальних осіб.
Ніяких претензій до записів трудової книжки позивача, відповідачем у оскаржуваному рішенні не зазначено.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (Дніпровський РСП) передбачено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день з 23.01.2002 по 24.02.2021 в Харківському РСП Украероруху, з 25.02.2021 по 23.02.2022 в Дніпровському РСП Украероруху, і має діюче свідоцтво диспетчера служби руху за професією диспетчера УПР, диспетчера повітряним рухом аеродромно-диспетчерського центру (АДЦ), що передбачена Списком № 1 за постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (більше 20 років вислуги). 
Підстава для видачі довідки: накази по підприємству та особові рахунки на зарплату, свідоцтво диспетчера служби руху.
Зі змісту оскаржуваного рішення встановлено, що єдиною підставою відмови Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області у призначенні позивачу пенсії за вислугу років є те, що «Надана довідка Дніпровського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про підтвердження спеціального стажу без номера реєстрації та дати не відповідає додатку № 3.
З цього приводу, суд зазначає, що згідно з додатком № 3 Переліку посад працівників, які управляють повітряним рухом та порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року № 418, у довідці зазначається інформація про те: кому видана довідка, в якому підприємстві працював заявник; періоди служби управління повітряним рухом з посиланнями на накази підприємства; загальний стаж роботи в службі управління повітряним рухом, з них безпосередньо здійснював (ла) управління польотами повітряних суден, мав (ла) посвідчення диспетчера служби руху в певні періоди; стаж по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден; підпис керівника підприємства та головного бухгалтера.
Надана відповідачу із заявою про призначення пенсії за вислугу років довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній повністю відповідає формі додатку № 3 Переліку посад працівників, які управляють повітряним рухом та порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року № 418, що спростовує аргумент відповідача у спірному рішенні.
Окрім того, вказані відповідачем недоліки (відсутність номеру та дати довідки) не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на призначення та отримання належної пенсії. 
До того ж, суд враховує, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону України "Про пенсійне забезпечення").
Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, можна дійти до висновку, що у випадку наявності сумнівів з приводу наданих позивачем довідок, відповідач не був позбавлений встановленого законом права вчинити відповідні дії щодо проведення їх перевірки.
При цьому суд зауважує, що неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку довідок особи не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії. 
З огляду на викладене, така підстава для відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років як невідповідність довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії вимогам чинного законодавства (відсутність номера та дати довідки), не може бути визнана обґрунтованою та належною підставою для неврахування до спеціального страхового стажу періодів роботи з 23.01.2002 по 24.02.2021 в Харківському РСП Украероруху, з 25.02.2021 по 23.02.2022 в Дніпровському РСП Украероруху та відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років.
Отже, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області № 203040022574 від 01.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Частина 2 статті 5 КАС України передбачає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.
Окрім цього, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі. У відповідності до пункту 1 абзацу 1 частини 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як вже встановлено судом та зазначалось вище, всупереч нормам чинного законодавства пенсійний орган не зарахував до страхового стажу позивача періоди роботи з 23.01.2002 по 24.02.2021 в Харківському РСП Украероруху, з 25.02.2021 по 23.02.2022 в Дніпровському РСП Украероруху, з урахуванням до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Дніпровським регіональним структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.
Водночас, суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.
Тобто, призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії.
Відтак, позов у частині зобов`язання пенсійний орган призначити позивачу пенсію за вислугу років, до задоволення не підлягає.
Разом з цим, враховуючи вищезазначене, з метою захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача від 25.08.2025 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "б" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року N 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020 у справі N 1-5/2018 (746/15), зарахувавши до спеціального страхового стажу періоди роботи з 23.01.2002 по 24.02.2021 в Харківському РСП Украероруху, з 25.02.2021 по 23.02.2022 в Дніпровському РСП Украероруху, з урахуванням довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Дніпровським регіональним структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, з урахуванням викладено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до положень частини 8 статті 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області № 203040022574 від 01.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ: 21366538, місцезнаходження юридичної особи: 18000, Україна, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Смілянська, будинок 23) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) від 25.08.2025 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "б" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року N 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020 у справі N 1-5/2018 (746/15), зарахувавши до спеціального страхового стажу періоди роботи з 23.01.2002 по 24.02.2021 в Харківському РСП Украероруху, з 25.02.2021 по 23.02.2022 в Дніпровському РСП Украероруху, з урахуванням довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Дніпровським регіональним структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, з урахуванням висновків суду у даній справі.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ: 21366538, місцезнаходження юридичної особи: 18000, Україна, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Смілянська, будинок 23) судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. 
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 10.03.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності сталого енергозабезпечення та Інтернет з`єднання, безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко