Справа № 159/9157/25
Провадження № 2/159/747/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», від імені якого діє представник Дармограй Анастасія Тимофіївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі – позивач), від імені якого діє представник Дармограй Анастасія Тимофіївна (далі – представник позивача), звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач), в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за договором № 118782-ЛЦ1-001 про надання кредиту від 22.07.2020 (далі – кредитний договір), що становить 12205,82 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.07.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір № 118782-ЛЦ1-001 про надання кредиту в розмірі 20000,00 грн., шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитор свої зобов`язання виконав надавши відповідачу кредит, водночас позичальник свої обов`язки не виконувала у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 12205,82 грн., з яких: 7872,26 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 4333,56 грн. – заборгованість за процентами.
Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.
Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 08.01.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд справи вирішив здійснювати у змішаній формі, задовольнив клопотання позивач про витребування доказів у АТ «Універсал Банк».
До суду повернулося поштове відправлення R067081962771, яким відповідач повісткою повідомлялась про розгляд справи, конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній».
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про час, місце і дату судового розгляду.
Позивач та відповідач не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи суд встановив таке.
У паспорті споживчого кредиту зазначено умови кредитування, які передбачають надання кредиту шляхом безготівкового перерахунку коштів у розмірі 20000,00 грн. на 16 тижнів, з фіксованою процентною ставкою - 373,89974025% річних. Також у паспорті зазначені прізвище та ініціали відповідача із вказівкою на дату 22 липня 2020 року.
Відповідно до Пропозиції (оферти) про надання кредиту № 118782-ЛЦ1-001 від 22.07.2020, Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про надання кредиту № 118782-ЛЦ1-001 та самого Договору № 118782-ЛЦ1-001 про надання кредиту від 22.07.2020 строк кредиту становить 16 тижнів, сума кредиту - 20000,00 грн процента ставка — 1,02438285 в день, строк дії договору до 11.11.2020 (п. 1). Відповідно до графіка платежів (п. 3) позичальник зобов`язався сплачувати 4400,00 грн кожних 14 днів (нараховані проценти + тіло кредиту), останній платіж мав бути здійснений 11.11.2020.
В реквізитах цих документів зазначені прізвище, ім`я та по батькові відповідача, його адреса проживання, дані паспорта та РНОКПП.
Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення позивачем та відповідачем кредитного договору, його укладення відбувалося в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com. З цієї послідовності дій вбачається, що відповідач зайшов в особистий кабінет за допомогою свого мобільного пристрою та передав товариству інформацію обраних ним умов кредиту. Обробивши цю інформацію товариство надало відповідачу паспорт споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «G1838». Після чого відбулось формування шаблону оферти та акцепту, після чого відбулося акцептування позичальником умов оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором «G5355». Після укладення договору, товариство направило (розмістило) підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Договір та Правила кредитування відправлені позичальнику на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку та розміщені в особистому кабінеті.
В анкеті клієнта сформованої позивачем 29.10.2025 зазначені особисті дані відповідача, місце його проживання та реєстрації, РНОКПП, дата народження, місце народження, реквізити паспорта, номери телефонів та адреса електронної пошти, а також номер банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_1 .
Чеком від 22.07.2020, випискою АТ «Універсал Банк» про операції коштів за банківською карткою НОМЕР_1 , підтверджується випуск на ім`я відповідача зазначеної вище картки, зарахування 22.07.2020 відповідачу на його картковий рахунок у АТ «Універсал банк» кредитних коштів в розмірі 20000,00 грн.
Крім того позивач долучив копії картки платника податків відповідача, його копію паспорта громадянина України НОМЕР_2 .
Відповідно до розрахунку наданого позивачем, проценти за користування кредитними коштами перестали нараховуватись 11.11.2020. Всього відповідачу було нараховано процентів в розмірі 4333,56 грн за ставкою 1,02438285% на день. Неустойка та комісія відповідачу не нараховувались.
З розрахунку видно, що відповідач частково здійснював платежі за кредитним договором: 4563,08 грн – 20.08.2020, 4600,00 грн -28.08.2020, 4400,00 грн – 10.09.2020, 4400,00 грн – 21.09.2020, 4600,00 грн -30.09.2020, 2200,00 грн - 29.12.2020
У розрахунку зазначено, що за період користування кредитом у позивача існує заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7872,26 грн., за процентами – 4333,56 грн.
Довідкою про стан заборгованості за кредитним договором станом на 30.10.2025 стверджується наявність у відповідача заборгованості в розмірі 12205,82 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 7872,26 грн, процентів в розмірі 4333,56 грн.
Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Бізнес позика» від 25.05.2020, випискою з ЄДР від 04.11.2022, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1593 від 11.05.2017, листом національного банку України, витягом з Державного реєстру фінансових установ підтверджується, що позивач є фінансовою установою, та вправі здійснювати інші види кредитування та грошового посередництва (вед – 64.92, 64.19).

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Цивільним Кодексом України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір № 411731-КС-001 від 02.12.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «G-5355», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору, паспортом кредиту. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договорами зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Чеком від 22.07.2020 та випискою з рахунку за банківською картою НОМЕР_1 підтверджується та обставина, що позичальнику було зараховано кредитні кошти в сумі 20000,00 грн 22.07.2020.
Строк користування кредитними коштами сплив 11.11.2020.
Отже, позивач має право вимагати сплати суми отриманого і не повернутого кредиту.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Процентна ставка за кредитом складає 1,02438285% на день (п. 1 кредитного договору).
Відповідно до вимог ст. 19 ЗУ «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:
1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;
2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;
3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
З розрахунку видно, що відповідач частково здійснював платежі за кредитним договором: 4563,08 грн – 20.08.2020, 4600,00 грн -28.08.2020, 4400,00 грн – 10.09.2020, 4400,00 грн – 21.09.2020, 4600,00 грн -30.09.2020, 2200,00 грн - 29.12.2020. 
Комісія чи неустойка позичальнику не нараховувались і він їх не сплачував.
Отже за період з 22.07.2020 по 20.08.2020 позичальнику мало бути нараховано процентів в розмірі 6146,30 грн (20000,00 грн тіла кредиту * 1,02438285 % на день * 30 днів).
Позичальник 20.08.2020 сплатив 4563,08 грн, отже на цю дату у нього залишилась заборгованість за процентами в розмірі 1583,22 грн, а заборгованість з тіла кредиту становила 20000,00 грн (20000,00 грн тіла кредиту + 6146,30 грн нарахованих процентів – 4563,08 грн сплачених коштів).

За період з 21.08.2020 по 28.08.2020 позичальнику мало бути нараховано процентів в розмірі 1639,01 грн (20000,00 грн тіла кредиту * 1,02438285 % на день * 8 днів).
З урахуванням раніше несплачених процентів загальна сума процентів становила 3222,23 грн (1583,22 грн + 1639,01 грн).
Позичальник 28.08.2020 сплатив 4600,00 грн, отже на цю дату у нього залишилась заборгованість з тіла кредиту в розмірі 18622,23 грн (20000,00 грн тіла кредиту + 3222,23 грн нарахованих процентів – 4600,00 грн сплачених коштів).

За період з 29.08.2020 по 10.09.2020 позичальнику мало бути нараховано процентів в розмірі 2480,02 грн (18622,23 грн тіла кредиту * 1,02438285 % на день * 13 днів).
Позичальник 10.09.2020 сплатив 4400,00 грн, отже на цю дату у нього залишилась заборгованість з тіла кредиту в розмірі 16702,25 грн (18622,23 грн тіла кредиту + 2480,02 грн нарахованих процентів – 4400,00 грн сплачених коштів).

За період з 11.09.2020 по 21.09.2020 позичальнику мало бути нараховано процентів в розмірі 1882,19 грн (16702,25 грн тіла кредиту * 1,02438285 % на день * 11 днів).
Позичальник 21.09.2020 сплатив 4400,00 грн, отже на цю дату у нього залишилась заборгованість з тіла кредиту в розмірі 14184,44 грн (16702,25 грн тіла кредиту + 1882,19 грн нарахованих процентів – 4400,00 грн сплачених коштів).

За період з 22.09.2020 по 30.09.2020 позичальнику мало бути нараховано процентів в розмірі 1308,45 грн (14184,44 грн тіла кредиту * 1,02438285 % на день * 9 днів).
Позичальник 30.09.2020 сплатив 4600,00 грн, отже на цю дату у нього залишилась заборгованість з тіла кредиту в розмірі 10892,89 грн (14184,44 грн тіла кредиту + 1308,45 грн нарахованих процентів – 4600,00 грн сплачених коштів).

За період з 01.10.2020 по 11.11.2020 позичальнику мало бути нараховано процентів в розмірі 4686,75 грн (10892,89 грн тіла кредиту * 1,02438285 % на день * 42 дні).

У матеріалах справи відсутня інформація, що відповідач сплатив нараховані проценти, тіло кредиту та комісію у більшому розмірі ніж зазначено в розрахунку.
Контррозрахунку заборгованості відповідач не надав.
На підставі викладеного, керуючись принципом диспозитивності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7872,26 грн та процентів в розмірі 4333,56 грн за період з 22.07.2020 по 11.11.2020 є підставними.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення процентів та тіла кредиту, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити повністю стягнувши з відповідача на користь позивача 12205,82 грн з яких: 7872,26 грн заборгованість за тілом кредиту та 4333,56 грн заборгованість за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному його розмірі – 2422,40 грн, то його належить стягнути з відповідача в повному обсязі, не залежно від розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 118782-ЛЦ1-001 про надання кредиту від 22.07.2020 в сумі 12205,82 грн станом на 30.10.2025, з яких:
- 7872,26 грн. – заборгованість по тілу кредиту;
- 4333,56 грн. – заборгованість за процентами з 22.07.2020 по 11.11.2020.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239).
Відповідач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Повне судове рішення складене 09.03.2026.

Головуючий: 	Р. Я. СМАЛЮХ