Справа № 274/1935/26 
Провадження № 3/0274/450/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026   м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Мороко С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,
за ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
в с т а н о в и в:
17.03.2026 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 11.03.2026 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями переданий на розгляд судді Мороко С.В.
Згідно з протоколом, 11.03.2026 близько 09:00 в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 займався забороненим видом господарської діяльності, а саме збутом міцного спиртового напою, самогону, чим порушив вимоги ст. 2 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв ».
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчать матеріали справи, в заяві від 24.03.2026 просив розглянути справу в його відсутності.
Вивчивши матеріали справи, суддя доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, з таких підстав.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, і протоколом про адміністративне правопорушення.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП надано:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 038557 від 11.03.2026;
- довідку від 11.03.2026 КНП «Бердичівська міська лікарня», в якій зазначено, що ОСОБА_1 отримує психіатричну допомогу з приводу F06.34 МКХ-10 з 15.04.2011, потребує постійного медикаментозного лікування;
- письмові поясненя ОСОБА_2 від 11.03.2026, копію протоколу щодо нього за ст. 177 КУпАП;
- заяву від 11.03.2026 ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.
Частина 1 ст. 164-16 КУпАП передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Стаття 14.1.36 Податкового кодексу України передбачає, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Враховуючи таке законодавче визначення господарської діяльності її слід розуміти як систематичну діяльність, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.
В постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Поряд з цим, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 здійснив продаж самогону лише один раз, що свідчить про те, що в його діях відсутня одна з основних ознак господарської діяльності систематичність (вчинення особою три і більше разів діяння).
Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про особу, якій ОСОБА_1 продав самогон, кількості проданого та його вартості, вилучені об`єкти торгівлі та виручку.
Крім того, важливим елементом, який має бути встановлений в даній категорії справ - це наявність у рідині, яку продає особа, вмісту спирту, проте в матеріалах справи відсутнє експертне дослідження рідини (висновок спеціаліста тощо), яку, за версією працівників поліцію, збував ОСОБА_1 , а відтак у суду відсутні достатні дані, аби вважати таку діяльність забороненою.
Також, в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, яка є бланкетною, зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв".
Слід зазначити, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, який до внесення змін Законом України № 2628-VIII від 23.11.2018 дійсно мав назву: «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», втратив чинність з 01.01.2025 на підставі Закону України № 3817-IX від 18.06.2024.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява № 16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява № 36673/04).
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Мороко