Справа №712/11331/25
2/705/1768/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року м. Умань 
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентина Леонідівна, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
ВСТАНОВИВ :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до Уманського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75652516 від 10.07.2021 року.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 10.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №75652516 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,(електронним підписом), відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 4 000 грн. на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. 
Крім того, 16.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №75652516 до Договору позики №75652516, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 1 000 грн. Таким чином, загальний розмір позики складає 5 000 грн. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Позивач стверджує, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору позики та відповідно до умов укладеної Додаткової угоди, перерахувавши суму позики на банківську картку відповідача. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного договору позики шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідач не повернув в повному обсязі кредит ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики після спливу строку кредитування встановленого умовами договору позики. 
21.12.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2112 від 21.12.2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги за договором позики №75652516 від 10.07.2021 року.
31.03.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №310323-ФК від 31.03.2023 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги за договором позики №75652516 від 10.07.2021 року на загальну суму 15 746 грн.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, заборгованість за договором становить 15 746 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 грн.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 04.02.2026 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам направлено копію ухвали про відкриття провадження.
Копію ухвали про відкриття провадження направлено відповідачу рекомендованим повідомленням за адресою її реєстрації. Рекомендоване повідомлення повернулось на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Станом на день винесення рішення відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що 10.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладений договір позики №75652516, шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор w57hldtPIh, для підписання договору позики №75652516 від 10.07.2021 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів, яким він скористався для укладення договору.
Відповідно до умов договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит, на наступних умовах: сума кредиту 4 000 грн. 00 коп., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день.
Крім того, 16.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №75652516 до Договору позики №75652516, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 1 000 грн. Таким чином, загальний розмір позики складає 5 000 грн. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора F4HqtEIm84.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору позики. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору позики шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а саме, отримавши кредитні кошти.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором позики та відповідно до Додаткової угоди вніс платіж на загальну суму – 1074,60 гривень.
Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення суми боргу не виконав ні перед первісним кредитором ні перед позивачем.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 3 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
21.12.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2112 від 21.12.2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги за договором позики №75652516 від 10.07.2021 року.
31.03.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №310323-ФК від 31.03.2023 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги за договором позики №75652516 від 10.07.2021 року на загальну суму 15 746 грн.
Відповідно реєстру боржників до договору факторингу №310323-ФК від 31.03.2023 року, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 15 746 грн., з яких: 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 746 грн. сума заборгованості за відсотками.
Згідно з ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, суд встановив, що відповідач порушив визначені умови договору і не повернув суму кредиту, а також не виконував інші грошові зобов`язання, передбачені кредитним договором. В подальшому право вимоги за зазначеним договором перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».
У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що договір позики №75652516 від 10.07.2021 року та Додаткова угода до договору позики укладено у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, який не порушує вимоги Закону України "Про захист прав споживачів"; порядок надання та повнота наданої інформації відповідає вимогам Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".
Суд встановив, що відповідачем грошові кошти за кредитним договором отримані, але в порядку та на умовах договорів не повернуті у повному обсязі, розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано.
На час розгляду справи судом відповідачем не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості повністю. Право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви.
Щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката у розмірі 3 500,00 грн., суд зазначає наступне.
Матеріали справи містять договір про надання правової допомоги №01-11/24 укладений між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною від 01.11.2024 року та акт прийому-передачі наданих послуг від 19.05.2025 року, відповідно до якого адвокатом були надані юридичні послуги, за які виконавець прийняв від замовника гонорар у розмірі 3 500,00 грн.
Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Суд вважає, що склад та розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим та підтвердженим у розмірі 3 500,00 грн., відповідає критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, ціною позову, значенням справи для сторони. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 274, 352, 354 ЦПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204) заборгованість за договором позики №75652516 від 10.07.2021 року в розмірі 15 746 грн. п`ятнадцять тисяч сімсот сорок шість гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204)судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. (три тисячі п`ятсот гривень).
Копію рішення направити сторонам.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Валентина Леонідівна Гудзенко