Справа № 459/1752/25 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я. 
Провадження № 33/811/298/26 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , захисника – адвоката Шевчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 – адвоката Шевчука Віктора Васильовича на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 08 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60коп. судового збору.
Згідно з постановою судді, 14.05.2025р. близько 07.34год. на автодорозі «Р-15» в межах с.Острів Шептицького району Львівської області ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Renault Master» р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розишрені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння рук) та відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвоката Шевчук В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду, а провадження закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що договір про надання правничої допомоги АО «ПРЕМІУМ СЕРВІС» та ОСОБА_2 підписано 06.02.2026 року і в той же день адвокатом Шевчуком В.В. було направлено до суду запит про надання диспуту до матеріалів справи в системі «Електронний суд».
Окрім того зазначає, що в день підписання договору ОСОБА_2 не було ознайомлено із змістом постанови.
Вказує, що адвокат Шевчук В.В. отримав доступ до постанови 09.02.2026 року.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним.
Звертає увагу на те, що з відеозаписів не вбачається наявності підстав для зупинки транспортного засобу.
Вказує, що на відеозаписах поведінка ОСОБА_2 є адекватною, жодних ознак наркотичного сп`яніння у останнього не вбачається.
Зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано порушення ст. 266 КУпАП щодо дотримання процедури огляду, що призвело до порушення права на справедливий судовий розгляд справи.
Стверджує, що з даного провадження вбачається, що працівники поліції шляхом маніпуляцій та підміни понять вимушено створили ситуацію, яка хоча зовні і має ознаки адміністративного правопорушення, але за своєю суттю правопорушенням не являється.
Заслухавши виступ особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника – адвоката Шевчука В.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 329855 від 14 травня 2025 року; рапортом, відповідно до якого поліцейським зупинено автомобіль марки «Renault Master» р.н.з. НОМЕР_1 , оскільки водій подав звуковий сигнал без необхідності; направленням, з якого встановлено, що поліцейським запропоновано особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей розширені та не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя; відеозаписом.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України. 
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.
Долучений до протоколу відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
З відеозапису чітко вбачається відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. 
Крім того, поведінка ОСОБА_2 , яка зафіксована відеозаписом вказує, що він повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, розумів ситуацію у якій опинився, однак зайняв тверду позицію щодо відмови від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відеозапис з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_2 та з достатньою повнотою підтверджує факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).
Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.
На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 .
Щодо доводів апеляційної скарги, що з відеозаписів не вбачається наявності підстав для зупинки транспортного засобу, то такі були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
Так, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідно до рапорту, поліцейським зупинено автомобіль марки «Renault Master» р.н.з. НОМЕР_1 , оскільки водій подав звуковий сигнал без необхідності, а тому покликання захисника на безпідставну зупинку також спростовуються матеріалами справи.
Категоричне невизнання ОСОБА_2 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.
З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 – адвокату Шевчуку Віктору Васильовичу строк апеляційного оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 08 січня 2026 року.
Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 08 січня 2026 року, якою  ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвоката Шевчука Віктора Васильовича – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя   Романюк М.Ф.