ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року 
м. Київ
cправа № 904/4279/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. – головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання – Лелюх Є. П.,

за участю представників:
позивача – Гриценка Д. В. (адвокат),
відповідача-1 – Сови Ю. В. (у порядку самопредставництва),
відповідача-2 – не з`явилися,
відповідача-3 – не з`явилися,

розглянув касаційну скаргу Релігійної громади "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі"
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі
за позовом Релігійної громади "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі"
до: 1) Криворізької міської ради,
2) Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,
3) Державного кадастрового реєстратора Відділу № 5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Захарчук Алли Анатоліївни
про визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора, визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії.
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1. У вересні 2024 року Релігійна громада "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу № 5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Захарчук Алли Анатоліївни від 19.01.2024, яка внесла до Державного земельного кадастру та до поземельної книги в паперовому та електронному вигляді виправлені відомості про вид цільового використання земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, зазначивши код 03.10 – для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, та поземельної книги в паперовому та електронному вигляді на цю земельну ділянку, відновивши відомості про вид цільового використання земельної ділянки, який існував до внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, а саме: зазначивши в Державному земельному кадастрі вид цільового використання земельної ділянки 03.15 "Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови";
- визнати незаконним та скасувати рішення Криворізької міської ради від 22.03.2024 № 2673 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки й надання їх в оренду" в частині пункту 5 додатку 1 до рішення Криворізької міської ради від 22.03.2024 № 2673, яким було затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, та надано її в оренду Релігійній громаді "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі".
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу пожертвували нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чумацька, 2, для проведення богослужінь на підставі договору від 30.07.2021. Наприкінці грудня 2023 – на початку 2024 року позивач розробив проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код згідно з КВЦПЗ – 03.10). Водночас позивач є неприбутковою організацією та включений до Реєстру неприбуткових установ та організацій 23.03.2005, що підтверджується рішенням Криворізької Південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 23.02.2017 № 1704824600073, тому належне на праві власності позивачу нерухоме майно необхідно виключно для забезпечення діяльності церкви, яка є неприбутковою організацією. Позивач зазначає, що очевидним є те, що він помилково розробив проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код згідно з КВЦПЗ – 03.10), замість проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (код згідно з КВЦПЗ – 03.04). Позивач зауважує, що йому забороняється використовувати земельну ділянку, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, для здійснення підприємницької діяльності, що свідчить про незаконність рішення Криворізької міської ради від 22.03.2024 № 2673 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки й надання їх в оренду" в частині пункту 5 додатку 1 до рішення Криворізької міської ради від 22.03.2024 № 2673, яким було затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, та надано її в оренду Релігійній громаді "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі". Керівник позивача, який підписав позовну заяву, також зазначив, що у нього були відсутні повноваження підписувати будь-які документи від імені позивача у період з 05.09.2021 до 21.08.2024.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 (суддя Крижний О. М.), залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2025 (судді: Чус О. В. – головуючий, Дармін М. О., Кощеєв І. М.), у задоволенні позову Релігійної громади "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" про визнання протиправними дій, визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
4. Приймаючи оскаржувані судові рішення, суди попередніх інстанцій виходили з відсутності факту порушення прав позивача діями відповідачів, що є безумовною підставою для відмови судом у позові та свідчить про неправильне визначення позивачем характеру спірних правовідносин, неналежне обрання позивачем способу захисту своїх прав, які позивач вважає порушеними.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. У касаційній скарзі Релігійна громада "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 904/4279/24 повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних у повному обсязі.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) скаржник посилається на неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 (пункт 6.20), від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц (пункт 37), від 11.09.2024 у справі № 911/1476/23 (пункт 26) щодо застосування пункту 6 статті 3 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), в якій закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності, що включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори. Відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків щодо одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, нерозкриття необхідної контрагенту інформації тощо.
На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування:
- частини 15 статті 17 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" у поєднанні з пунктом "в" частини 2 статті 92 Земельного кодексу України в частині можливості та законності передачі в оренду релігійній організації для обслуговування культової споруди земельної ділянки комунальної власності з цільовим призначенням: "для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код згідно з КВЦПЗ 03.10)";
- частини 6 статті 26 Закону України "Про Державний земельний кадастр" в частині обов`язковості надання відмови у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку у разі, якщо із заявою звернулася неналежна особа, навіть у випадках, коли така особа самостійно під впливом помилки підписувала певні документи, пов`язані із передачею такій особі (в цьому випадку Церкві) земельної ділянки; 
- частини 1 статті 229 ЦК України у поєднанні зі статтями 202 та 203 ЦК України в частині того, чи відносяться рішення органів місцевого самоврядування до правочинів.
На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник наголошує на тому, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, допустивши порушення пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України, а саме: а) суд апеляційної інстанції не розглянув подане Релігійною громадою "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" 04.06.2025 клопотання про визнання поважною причини пропуску строку для подання висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеного 03.06.2025 судовим експертом Івченко В. В. в межах справи № 904/4279/24, та відповідно й не надав такому висновку жодної оцінки; б) суд апеляційної інстанції не дослідив лист ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 21.10.2024, який міститься у матеріалах справи, з якого вбачається, що код виду цільового використання земельної ділянки було змінено на підставі повідомлення про виправлення технічної помилки фізичною або юридичною особою від 18.01.2024, тобто не на підставі проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, як зазначив суд першої інстанції та ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області в своєму листі від 14.10.2024.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
7. Криворізька міська рада у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.
Розгляд справи Верховним Судом 
8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.02.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Релігійної громади "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 904/4279/24 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 17.03.2026.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.03.2026 у судовому засіданні оголошено перерву до 07.04.2026.
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
9. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 30.07.2021 між Плечун Володимиром Володимировичем (пожертвувач) та Релігійною громадою "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" (обдаровувана) укладено договір пожертви, за умовами якого:
- пожертвувач передає, а обдаровувана приймає майно у власність безоплатно для використання з метою, обумовленою цим договором (пункт 1.1);
- нежитлові приміщення, які відчужуються за цим договором, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чумацька, буд. 2. Відчужувані нежитлові будівлі, які є предметом цього договору, мають такі характеристики: цегляна двоповерхова будівля літ. А, загальною площею 650,7 м2, шлакоблочна будівля літ. Б, загальною площею 113,3 м2, замощення І, огорожа №1-3 (пункт 1.2);
10. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-121640792202, виданим 29.07.2021 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відчужувана земельна ділянка має площу 0,2662 га, цільове призначення: 03.15 Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, відомості про державну реєстрацію земельної ділянки: орган, який зареєстрував земельну ділянку – Криворізький відділ ДП ДРФ "ЦДЗК", дата державної реєстрації земельної ділянки – 30.12.2004, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 № 1051, не зареєстровані, не приватизована та переходить у користування обдаровуваного без зміни її цільового призначення.
11. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване за позивачем 30.07.2021.
12. Рішенням Криворізької міської ради від 08.12.2023 № 2408 Релігійній громаді "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" надано дозвіл на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування.
13. У 2023 році за замовленням позивача було розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код згідно з КВЦПЗ – 03.10).
14. До позовної заяви позивач долучив заяву, з якою він звернувся до Криворізької міської ради про надання у постійне користування земельної ділянки, розташованої у м. Кривому Розі, вул. Чумацька, 2. У заяві позивач зазначає, що вид цільового призначення земельної ділянки (код) 03.10 Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002. При цьому зазначена заява не містить відмітки про прийняття її відповідачем-1.
15. Відповідач-1 залучив до матеріалів справи заяву Релігійної громади "Помісна церква християн віри євангельської "Філадельфія" у місті Кривому Розі" від 27.02.2024 (з відміткою про її реєстрацію та номером вхідної кореспонденції) про надання в оренду земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002. Позивач у судовому засіданні 26.12.2024 погодився, що саме цю заяву подавав до Криворізької міської ради.
16. Рішенням Криворізької міської ради від 22.03.2024 № 2673 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки й надання їх в оренду" позивачу було затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано її позивачу в оренду (пункт 5 додатку 1 до рішення міської ради).
17. Матеріали справи не містять укладеного договору оренди земельної ділянки.
18. Відповідно до рішення від 23.02.2017 № 1704824600073, виданого Криворізькою Південною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, вбачається, що позивач є неприбутковою організацією та включений до реєстру неприбуткових установ та організацій 23.03.2005.
19. Позивач зазначає, що йому пожертвували нежитлові будівлі виключно для проведення богослужінь, а отже, належне йому на праві власності нерухоме майно необхідне виключно для діяльності церкви, яка є неприбутковою організацією. Позивач наголошує на тому, що ним помилково було розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код згідно з КВЦПЗ – 03.10), замість проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (код згідно з КВЦПЗ – 03.04).
20. Позивач стверджує, що виходячи з норм чинного законодавства йому забороняється використовувати земельну ділянку, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, для здійснення підприємницької діяльності, що, на думку позивача, свідчить про незаконність рішення Криворізької міської ради від 22.03.2024 № 2673 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки й надання їх в оренду" в частині пункту 5 додатку 1 до рішення Криворізької міської ради, яким було затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано її в оренду Релігійній громаді "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі".
21. Позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора щодо внесення відомостей про вид цільового використання земельної ділянки; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести зміни до Державного земельного кадастру, відновивши відомості про вид цільового використання земельної ділянки, який існував до внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, а саме: зазначивши в Державному земельному кадастрі вид цільового використання земельної ділянки 03.15 "Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови"; визнати незаконним та скасувати рішення Криворізької міської ради від 22.03.2024 № 2673 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки й надання їх в оренду" в частині пункту 5 додатку 1 до рішення Криворізької міської ради від 22.03.2024 № 2673, яким було затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, та надано її в оренду Релігійній громаді "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі".
22. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав такі докази (копії):
- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Релігійної громади "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі";
- договір пожертви від 30.07.2021;
- витяг з Державного реєстру речових прав щодо права власності на нерухоме майно за Релігійною громадою "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі";
- статут Релігійної громади "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі";
- рішення від 23.02.2017 № 1704824600073, видане Криворізькою Південною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області;
- рішення Криворізької міської ради від 08.12.2023 № 2408 "Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування" з додатком;
- рішення Криворізької міської ради від 22.03.2024 № 2673 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки й надання їх в оренду" з додатком;
- протокол загальних зборів від 04.09.2016 № 02-2016 Релігійної громади "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі";
- протокол загальних зборів від 22.08.2024 № 05 Релігійної громади "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі";
- заява Релігійної громади "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" до Криворізької міської ради про надання в постійне користування земельної ділянки;
- витяг з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 19.01.2024 № НВ-5300069542024 з додатком;
- проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отримання прибутку (код згідно з КВЦПЗ-0.3.10) Релігійної громади "Помісна Церква Християн Віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі".
23. Відповідач-1, в свою чергу, проти позову заперечує, зазначає про відсутність порушеного або оспорюваного права позивача, що є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Відповідач-1 також стверджує, що позивач не навів жодних аргументів протиправності дій або бездіяльності Криворізької міської ради при прийнятті оскаржуваного рішення, а також наголошує на тому, що обраний позивачем спосіб захисту прав та законних інтересів, зокрема, визнання протиправним та скасування рішення Криворізької міської ради від 22.03.2024 № 2673 (в частині, що стосується позивача) не матиме наслідком для виправлення допущеної, як зазначено у позовній заяві, позивачем помилки, а тому позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.
24. Відповідач-2 вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не обґрунтовані нормами законодавства, не доведені належними й допустимими доказами у справі, а позивач неправильно визначив предмет позову та обрав неналежний й неефективний спосіб захисту порушеного права. Відповідач-2 у своєму відзиві також навів порядок, з посиланням на норми чинного законодавства, яким чином здійснюється виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру. Відповідач-2 зазначив, що позивач сам допустив цю помилку при виготовленні проєкту землеустрою, тому відповідач-2 жодним чином не порушував прав позивача. За поясненнями відповідача-2 у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) заінтересована особа письмово повідомляє про це за формою згідно з додатком 29 територіальному органові Держгеокадастру у районі (місті) за місцем розташування земельної ділянки. У повідомленні викладається суть виявлених помилок. До повідомлення додаються документи, що містять зазначені у повідомленні технічні помилки, та документи, що підтверджують такі помилки і містять правильну редакцію відповідних відомостей. Повідомлення у паперовій формі разом із доданими до нього документами подається заінтересованою особою особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а в електронній формі – подається з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі через веб-сторінку Держгеокадастру. Таким чином, відповідач-2 вважає, що позивач мав можливість виправити помилку, у передбачений законом спосіб.
25. Як встановлено судом апеляційної інстанції, 04.06.2025 через систему "Електронний суд" представник Релігійної громади "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з клопотанням про долучення висновку судової будівельно-технічної експертизи.
У цьому клопотанні позивач повідомив, що за замовленням Релігійної громади "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" судовим експертом Івченко В. В. в межах цієї справи було складено висновок судової будівельно-технічної експертизи, з якого вбачається, що: 1) цегляна двоповерхова будівля літ. "А", яка розміщена на земельній ділянці площею 0,2785 га, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чумацька, буд. 2, за архітектурним вирішенням (стилем) належить до категорії культових споруд: будинку, призначеного для проведення богослужінь та релігійних обрядів (молитовного будинку); 2) при дослідженні будівлі Церкви встановлено, що її експлуатація із зазначеним функціональним призначенням здійснюється у зоні "Г-2" населеного пункту і відповідає землям під молитовними домами, визначеним Додатком 4 "Перелік угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь (КВЗУ)" Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051; 3) на час дослідження земельна ділянка площею 0,2785 га, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, не відповідає коду виду цільового призначення земельної ділянки "03.04" – для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій і, відповідно, не відповідає Додатку 59 "Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок" Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.
Враховуючи викладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду цієї справи, з урахуванням того, що зазначений висновок експертизи було підготовлено лише 03.06.2025 і тому його не могло бути надано ані до суду першої інстанції, ані разом із апеляційною скаргою, а висновки, зроблені в експертизі лише підтверджують обґрунтованість доводів, зазначених як в апеляційній скарзі, так і в позовній заяві, позивач просив визнати поважною причину пропуску строку для подання до суду висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеного 03.06.2025 судовим експертом Івченко В. В. в межах справи № 904/4279/24, долучити зазначений висновок до матеріалів справи та здійснювати розгляд справи № 904/4279/24 в суді апеляційної інстанції з урахуванням зазначеного висновку експертизи.
Позиція Верховного Суду
26. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
27. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.
28. Спір у справі, що розглядається, виник з приводу наявності/відсутності підстав для визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити дії шляхом відновлення відомості про вид цільового використання земельної ділянки, який існував до внесення виправлених відомостей.
29. Як встановили суди попередніх інстанцій, внесення змін до Державного земельного кадастру здійснено державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про вид цільового використання земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:08:581:0002, на підставі технічної документації з землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівельних компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаного з отриманням прибутку, виконаної фізичною особою–підприємцем Жуковим Андрієм Михайловичем на виконання договору від 26.12.2023 №26-12. Згідно з зазначеним проєктом землеустрою цільове призначення (використання) земельної ділянки згідно з КВЦПЗ: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови – 03.15. Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо внесення відомостей про цільове призначення земельної ділянки, однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, зазначені відомості були внесені державним реєстратором виключно на підставі документів, поданих самим позивачем. Тому, на переконання судів попередніх інстанцій, відповідачі не порушили прав позивача під час внесення відомостей та проведення державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:07:444:0001, оскільки відповідальність за допущення помилок технічної документації з землеустрою покладена саме на замовника та розробника цієї документації. Доводи позивача про те, що відповідачі повинні були виявити допущену позивачем помилку суди попередніх інстанцій визнали необґрунтованими, оскільки саме позивач визначає зміст своїх звернень до органів місцевого самоврядування та органів державної реєстрації. Доводи позивача про те, що виходячи з наявних протоколів загальних зборів вбачається, що у Мельник Костянтина Петровича в період з 05.09.2021 до 21.08.2024 не було повноважень на підписання жодних заяв, договорів на розроблення проєктів землеустрою, завдань на виконання робіт із розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код згідно КВЦПЗ – 03.10), та інших документів, пов`язаних із розробленням вищезазначеної документації із землеустрою суди попередніх інстанцій визнали необґрунтованими, оскільки позивач не надав доказів відсутності у розглядуваний час у Єдиному державному реєстрі запису про керівника позивача чи зазначення іншого керівника, ніж Мельник К. П.
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України
30. У касаційній скарзі скаржник посилається на неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 (пункт 6.20), від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц (пункт 37), від 11.09.2024 у справі № 911/1476/23 (пункт 26) щодо застосування пункту 6 статті 3 ЦК України, в якій закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності, що включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори.
31. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 зазначила, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
32. У наведених скаржником висновках Верховний Суд наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (пункт 6 статті 3 ЦК України) – стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що у пункті 6 статті 3 ЦК України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори. Відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), нерозкриття необхідної контрагенту інформації тощо (такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 (пункт 6.20), від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц (пункт 37), а також у постанові Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 911/1476/23).
33. Однак колегія суддів звертає увагу на те, що пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України (висновки Верховного Суду щодо застосування якого, на думку заявника, не було враховано судами попередніх інстанцій) закріплює справедливість, добросовісність та розумність у якості загальних засад цивільного законодавства, тобто наведена норма права має загальний характер. Саме по собі її застосування чи не застосування до спірних правовідносин без доведення наявності порушення норм чинного законодавства, правил ділового обороту, аналогічних дій в інших випадках і т.і. та не впливає на правильність вирішення спору по суті, оскільки принцип добросовісності не може сприйматися абстрактно.
34. Водночас у межах доводів касаційної скарги скаржник не наводить обґрунтувань щодо порушення відповідачами правових норм, які б спростовували висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутність факту порушення прав позивача діями відповідачів та невірне визначення позивачем характеру спірних правовідносин, неналежність обраного позивачем способу захисту своїх прав, які позивач вважає порушеними.
35. Таким чином, зважаючи на загальний характер посилань скаржника на висновки щодо застосування принципу добросовісності, колегія суддів не вважає, що посилання на зазначені висновки Верховного Суду у межах підстави касаційного оскарження дають підстави вважати про неврахування таких висновків судами попередніх інстанцій. За таких обставин, Верховний Суд вважає, що підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не підтвердилася.
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України
36. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник наголошує на тому, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, допустивши порушення пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України, а саме: а) суд апеляційної інстанції не розглянув подане Релігійною громадою "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" 04.06.2025 клопотання про визнання поважною причини пропуску строку для подання висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеного 03.06.2025 судовим експертом Івченко В. В. у межах справи № 904/4279/24, та відповідно й не надав такому висновку жодної оцінки; б) суд апеляційної інстанції не дослідив лист ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 21.10.2024, який міститься у матеріалах справи, з якого вбачається, що код виду цільового використання земельної ділянки було змінено на підставі повідомлення про виправлення технічної помилки фізичною або юридичною особою від 18.01.2024, тобто не на підставі проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, як зазначив суд першої інстанції та ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області в своєму листі від 14.10.2024.
37. Розглянувши наведені доводи скаржника, колегія суддів звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що 04.06.2025 через систему "Електронний суд" представник Релігійної громади "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з клопотанням про долучення висновку судової будівельно-технічної експертизи, однак оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не містить висновків щодо розгляду такого клопотання, а матеріали справи не містять відповідних відомостей.
38. Відповідно до змісту статей 73, 74, 76, 77, 86, 236– 238, 282 ГПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходить при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
Суд зазначає, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
Суд зауважує, що чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є компетенцією виключно національних судів першої та апеляційної інстанцій. Проте зважаючи на прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у справі і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
39. Ухвалена постанова суду апеляційної інстанції наведеним вимогам не відповідає, оскільки апеляційний суд взагалі не розглянув клопотання позивача про визнання поважною причини пропуску строку для подання висновку судової будівельно-технічної експертизи, про його задоволення чи відхилення не зазначив ні в оскаржуваній постанові, ні в жодній з постановлених апеляційним судом ухвал, що, в свою чергу, свідчать про те, що апеляційний господарський суд порушив норми процесуального права та не дотримався обов`язку щодо сприяння учасникам справи в реалізації ними прав, передбачених ГПК України.
40. Таким чином, доводи скаржника, наведені у касаційній скарзі знайшли своє підтвердження.
Допущені судом апеляційної інстанції порушення не можуть бути усунуті Верховним Судом в силу меж розгляду справи в суді касаційної інстанції (стаття 300 ГПК України), тому справа підлягає передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України
41. У касаційній скарзі позивач підставою касаційного оскарження також визначив пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини 15 статті 17 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" у поєднанні з пунктом "в" частини 2 статті 92 Земельного кодексу України, частини 6 статті 26 Закону України "Про Державний земельний кадастр", частини 1 статті 229 ЦК України у поєднанні зі статтями 202 та 203 ЦК України у подібних правовідносинах.
42. Відповідно до приписів пункту 3 частини 3 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
43. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики, шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
44. Оскільки Суд направляє цю справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції інстанції, що не означає остаточного вирішення справи, а за результатами нового розгляду справи фактично – доказова база в ній може змінитися, а така зміна, у свою чергу, вплине на правові висновки у справі, відсутні підстави для формування висновку Верховного Суду з питань, заявлених заявником касаційної скарги.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
45. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
46. Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
47. За змістом частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази. 
48. Зважаючи на викладене, касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду слід урахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Розподіл судових витрат
49. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частково задоволенню, а справа – передачі на новий розгляд до апеляційного господарського суду, то з урахуванням положень статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Релігійної громади "Помісна церква християн віри Євангельської "Філадельфія" у м. Кривому Розі" задовольнити частково.
Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 904/4279/24 скасувати, справу № 904/4279/24 передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай