РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2026
Справа № 522/23566/21
Провадження № 2/522/113/26
Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді – Ярема Х.С.
при секретарі судового засідання – Мельник І.А.
за участю ОСОБА_1 , адвокат відповідача - Бондаренко І.Г.
розглянув справу за позовом  ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі їхнього законного представника ОСОБА_5 
про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення.

ВСТАНОВИВ:
1.08.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 . 
2.Позивач просив суд:
- усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 шляхом знесення паркану, який знаходиться на подвір`ї на АДРЕСА_2 між житловим будинком ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за рахунок ОСОБА_6 або з компенсацією з неї відповідних витрат особі, яка їх понесла. 
3.22.12.2021 відкрито загальне позовне провадження.
4.14.12.2023 залучено правонаступника відповідача ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) – ОСОБА_2 .
5.22.02.2024 зарито підготовче провадження.
6.03.07.2024 ухвалено заочне рішення про часткове задоволення позову.
7.06.11.2024 скасовано заочне рішення за заявою відповідача. 
8.18.11.2024 відповідач подав відзив на позов.
9.21.01.2025 залучено до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в особі їхнього законного представника батька - ОСОБА_5 .
10.15.10.2025 закрито підготовче провадження.
11.09.02.2026 відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності. 
12. ОСОБА_1 звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що він та ОСОБА_6 були співвласниками житлового будинку, який знаходиться на АДРЕСА_2 в частках 392/1000 – ОСОБА_1 , 698/1000 - ОСОБА_6 . В 2014 році ОСОБА_1 зареєстрував право власності на частину будинку, виділивши свою частку в окремий будинок, якому присвоєна адреса АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, що знаходиться під будинками є суміжною, використовується для обслуговування будинків. Однак сусідка ОСОБА_6 встановила великий металевий паркан на бетонному фундаменті, який фактично примикає до зовнішньої стіни будинку ОСОБА_1 , не дає проходу до частини його будинку. Це позбавляє позивача можливості обслуговувати житловий будинок та обмежує його доступ до стін та покрівлі. ОСОБА_6 відмовлялась знести паркан, а після її смерті, її матір, як спадкоємець та її діти, як спадкоємці, продовжують ухилятися від знесення паркану. Спір не може бути вирішено в порядку добросусідства на добровільних засадах.
13.Відповідачі проти позову заперечують. Паркан зведено законно на підставі відповідної документації. Багато років тому, будувався цей паркан ОСОБА_1 , знав про це і бачив, жодних претензій не мав. Паркан має хвіртку та ворота, через які ОСОБА_1 має прохід до частини свого будинку, в цьому йому ніхто не перешкоджає. Те, що прохід є невеликим не означає, що туди не можна пройти. Адже протягом багатьох років до звернення до суду ОСОБА_1 проходив через цей прохід. Паркан не є самовільним будівництвом та відповідає усім необхідним узгодженням та дозволам при його спорудженні. 
Судом встановлені такі обставини справи.
14. ОСОБА_1 був співвласником домоволодіння в АДРЕСА_3 (розмір частки 392/1000), а співвласником 698/1000 - ОСОБА_6 .
15. ОСОБА_1 виділив належну йому частину домоволодіння в окремий житловий будинок та 26.05.2014 зареєстрував право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальною площею 147,4 кв.м., житловою 85,3 кв.м.
16. ОСОБА_6 є другим власником домоволодіння  АДРЕСА_3 (розмір частки 608/1000). Право власності зареєстроване 28.04.2006.
17.З технічного паспорту на будинок, що належить нам праві власності ОСОБА_1 , вбачається, що житловий будинок площею 147,4 кв.м позначений літерою «В» з прибудовами літ. «В», «В12, мансардою, гараж – літерою «Г». Частина домоволодіння, належна ОСОБА_6 , становить собою єдину споруду та є суміжною до житлового будинку позначеного літерою «В».
18.Житлові будинки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 знаходяться на земельній ділянці АДРЕСА_3 площею 694 кв.м. та є у їхньому спільному користуванні. Земельна ділянка є землею комунальної власності, у власність позивачу та відповідачу не передавалась, виділена у користування під розміщення житлового будинку.
19.В травні 2010 року на замовлення ОСОБА_6 відповідно до ДБН А.2.2.3.-97 розроблено проект благоустрою частини території двору в АДРЕСА_3 , яким передбачено зведення металевої кованої огорожі з воротами та хвірткою.
20.Листом від 12.07.2010 Приморська районна адміністрація Одеської міської ради надала згоду ОСОБА_6 на проведення робіт по благоустрою двору згідно з наданим проектом.
21.Листом від 19.07.2010 Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради надало згоду ОСОБА_6 на проведення робіт по благоустрою двору в АДРЕСА_3 . згідно з наданим проектом.
22.09.09.2010 Інспекція з благоустрою міста Одеси погодила ОСОБА_6 план благоустрою прилеглої території житлового будинку  АДРЕСА_3 .
23.Жителі будинку АДРЕСА_3 ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ) своєю заявою не заперечували проти благоустрою частини будинку (із зведенням огорожі, що знаходиться безпосередньо перед квартирою ОСОБА_6 ) та надали ОСОБА_6 згоду на зведення огорожі згідно з проектною документацією. 
24.Згідно з висновком № 141/2011 будівельно-технічного експертного дослідження від 08.09.2011, зроблений на замовлення ОСОБА_6 : 1) створена металева кована огорожа з воротами та хвірткою, розташована АДРЕСА_3 , відповідає, розробленому проекту благоустрою частини території будинку, станом на 2010 рік; 2) технічний стан металевої кованої огорожі з воротами та хвірткою АДРЕСА_3 , хороший; 3) якість виконаних будівельних робіт із зведення металевої кованої огорожі з воротами та хвірткою відповідає будівельним нормам і правилам, а також забезпечує можливість подальшої експлуатації; 4) зведення металевої кованої огорожі з воротами та хвірткою не порушує гігієнічні вимоги до інсоляції і сонцезахисту, для житлового будинку, що належить ОСОБА_1 . 
25.Спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , як співвласниками домоволодінь, щодо порядку спільного використання двором через встановлення ОСОБА_6 паркану без погодження з іншим співвласником, був ініційований ОСОБА_1 в суді (справа №522/8858/12). Заочним рішенням від 07.09.2011 задоволено вимоги про усунення перешкод шляхом зобов`язання знести незаконно побудований паркан. Рішенням апеляційного суду від 13.06.2016 залишено в силі рішення суду першої інстанції. Ухвалою ВССУ від 05.09.2016 рішення судів залишені без змін. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Далі, переглядаючи за нововиявленими обставинами зазначені судові рішення, рішенням суду від 04.05.2018 скасовано за нововиявленими обставинами рішення суду від 13.07.2015 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.
26.Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи №103/2021 від 21.02.2022, експертом, виходячи з проведеного дослідження наданих Замовником документів, результатів візуального огляду частини житлового будинку літ. «В» на АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 та вимог нормативних актів, враховуючи, що:
-зовнішні стіни обстежуваної частини житлового будинку літ. «В» (на рівні приміщення №1-5 та приміщення №1-10). який належить ОСОБА_1 виходять на територію суміжного землекористувача ОСОБА_6 ;
-з боку суміжного землекористувача - ОСОБА_6 встановлений паркан, який примикає до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «В» (на рівні приміщення №1-5), який належить ОСОБА_1 , де відсутній прохід до зовнішніх стін частини житлового будинку літ. «В» (на рівні приміщення №1-5 та приміщення №1-10). належного ОСОБА_1 , які виходять територію суміжного землекористувача - ОСОБА_6 ,
-експерт дійшов до висновку про те, що з боку суміжного землекористувача ОСОБА_6 відсутня технічна можливість обслуговування (ремонту) частини житлового будинку літ. «В» на АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , що не відповідає п. 6.1.41 ДБН 5.2.2-12:2019 Планування та забудова територій, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 р. №104, в якому зазначено: «При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м.
Висновки суду.
27.Предметом спору є наявність з боку одного власника житлового будинку встановлення перешкод (паркану), що обмежують іншого власника суміжного житлового будинку в користуванні ним. Способом захисту порушених прав власника будинку є демонтаж перешкоди.
28.Таким чином, суд повинен з`ясувати чи є встановлений відповідачем паркан перешкодою в доступі позивачеві до обслуговування його частини будинку.
29.У статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
30.Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (постанова ВС від 26.06.2019 справа №25/2625/17).
31.Негаторний позов – це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 справа № 653/1096/16).
32.Відповідно до частини 1 статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
33.Згідно зі статтями 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
34.Згідно з ст. 70 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
35.У частині 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.
36.При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
37.З технічного паспорту на будинок, що належить нам праві власності ОСОБА_1 , вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 , площею 147,4 кв.м позначений літерою «В» з прибудовами літ. «В», «В12, мансардою, гараж – літерою «Г». Частина домоволодіння, належна ОСОБА_6 , становить собою єдину споруду та є суміжною до житлового будинку позначеного літерою «В».
38. ОСОБА_1 (будинок на АДРЕСА_1 ) та спадкоємець ОСОБА_2 (будинок на АДРЕСА_2 ) є суміжними користувачами суміжної земельної ділянки в АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , площею 694 кв.м. На цій земельній ділянці знаходяться їхні житлові будинки.
39.Земельна ділянка є землею комунальної власності, у власність позивачу та відповідачу не передавалась, виділена у користування під будівництво житлового будинку.
40.У цьому спорі позивач посилається на те, що відповідач (сусід) самовільно без погодження з позивачем встановила великий металевий паркан з бетонним фундаментом. Вхід через цей паркан має лише відповідач, вона встановила його як огорожу свого будинку, створивши собі подвір`я огороджене парканом. Проте цей паркан повністю примикає є стіни житлового будинку позивача, він туди абсолютно не має доступу. І таким чином, фактично частина будинку позивача знаходиться за цим парканом. ОСОБА_1 не може обслуговувати житловий будинок з цієї частини. Наявність в паркані воріт та хвіртки не усуває перешкод позивачеві у вільному користуванні своїм будинком, оскільки потребує наявності окремих ключів від воріт та хвіртки.
41.Відповідач заперечує, оскільки паркан був зведений з отриманням усіх необхідних дозволів, та не перешкоджає позивачеві користуватися будинком. Паркан має хвіртку та ворота через які позивач має вільний доступ до свого будинку. Крім того, паркан не прилягає щільно до будинку позивача, а наявний отвір між парканом та будинком позивача забезпечує останньому можливість проходу до частини свого будинку. 
42. Так, в травні 2010 року на замовлення ОСОБА_6 розроблений проект благоустрою частини території двору АДРЕСА_3 , яким передбачено зведення металевої кованої огорожі з воротами та хвірткою. Приморська районна адміністрація Одеської міської ради надала згоду на проведення робіт по благоустрою двору згідно з наданим проектом. Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради надало згоду на проведення робіт по благоустрою двору згідно з наданим проектом. Інспекція з благоустрою міста Одеси погодила план благоустрою прилеглої території житлового будинку. Жителі будинку АДРЕСА_3 ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ) не заперечували проти благоустрою частини будинку (із зведенням огорожі, що знаходиться безпосередньо перед квартирою ОСОБА_6 ) та надали ОСОБА_6 згоду на зведення огорожі згідно з проектною документацією. 
43.Згідно з висновком будівельно-технічного експертного дослідження від 08.09.2011, зроблений на замовлення ОСОБА_6 : 1) створена металева кована огорожа з воротами та хвірткою АДРЕСА_3 , відповідає проекту благоустрою частини території будинку, станом на 2010 рік, за замовленням ОСОБА_6 ; 2) технічний стан металевої кованої огорожі з воротами та хвірткою, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , хороший; 3) якість виконаних будівельних робіт із зведення металевої кованої огорожі з воротами та хвірткою, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , відповідає будівельним нормам і правилам, а також забезпечує можливість подальшої експлуатації; 4) зведення металевої кованої огорожі з воротами та хвірткою, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , не порушує гігієнічні вимоги до інсоляції і сонцезахисту, для житлового будинку, що належить ОСОБА_1 .
44.Обставини цього висновку експерта не спростовано позивачем.
45.Натомість на підтвердження обставин наявності у позивача перешкод у користуванні житловим будинком він замовив експертний висновок щодо наявності у нього технічної можливості обслуговування (ремонту) частини власного житлового будинку, що розміщена з боку суміжного користувача ОСОБА_6 . Згідно з цим висновком будівельно-технічної експертизи від 21.02.2022, експерт, виходячи з проведеного дослідження наданих документів, результатів візуального огляду частини житлового будинку літ. «В» на АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , та вимог нормативних актів, враховуючи, що: зовнішні стіни обстежуваної частини житлового будинку літ. «В» (на рівні приміщення №1-5 та приміщення №1-10), який належить ОСОБА_1 виходять на територію суміжного землекористувача ОСОБА_6 ; з боку суміжного землекористувача ОСОБА_6 встановлений паркан, який примикає до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «В» (на рівні приміщення №1-5), який належить ОСОБА_1 , де відсутній прохід до зовнішніх стін частини житлового будинку літ. «В» (на рівні приміщення №1-5 та приміщення №1-10). належного ОСОБА_1 , які виходять територію суміжного землекористувача - ОСОБА_6 , прийшов до висновку, що з боку суміжного землекористувача ОСОБА_6 відсутня технічна можливість обслуговування (ремонту) частини житлового будинку літ. «В», який належить ОСОБА_1 , що не відповідає п. 6.1.41 ДБН 5.2.2-12:2019 Планування та забудова територій, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 р. №104, в якому зазначено: «При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м.
46.Згідно з ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
47.Суд дослідив висновок експерта від 21.02.2022, а саме фотокартки розташування паркану та будинків, та вважає, що висновок експерта про примикання паркану до зовнішньої стіни житлового будинку та відсутність проходу до зовнішніх стін будинку ОСОБА_1 , які виходять на територію ОСОБА_6 (а.с. 48, т.1) є хибним, оскільки на фотокартках №4, №11, №12 вбачається, що між стіною житлового будинку та парканом є відстань, розміри якої не описані експертом у висновку, але візуально вбачається, що паркан не примикає до стіни будинку, а наявна між парканом і стіною відстань може забезпечити там прохід людини, що спростовує обставини неможливості доступу позивача до частини свого будинку, яка виходить на територію двору ОСОБА_6 .
48.З огляду на це, відсутні підстави вважати, що паркан, встановлений на території прибудинкової земельної ділянки є перешкодою власнику житлового будинку ОСОБА_12 у доступі до обслуговування частини свого будинку, створює для нього обмеження у доступі до стін та покрівлі свого будинку, та створює перешкоди в обслуговувані будинку.
49.Відтак, вимоги про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, є недоведеними, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Оскільки вимоги щодо знесення паркану є похідними від вимог про усунення перешкод, суд відмовляє у їх задоволенні теж. Оскільки суд дійшов висновку, що права, інтереси позивача не порушені, підстав для застосування наслідків позовної давності немає.
50.Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 14.04.2026.

Суддя      Ярема Х.С.