Єдиний унікальний номер 741/1145/25
Провадження № 1-кп/741/60/26

В И Р О К 

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 12 березня 2026 року 
Носівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
та обвинуваченого,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12024270420000107 від 10 червня 2024 року відносно 

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, інваліда ІІІ групи з дитинства, з неповною вищою освітою, раніше не судимого, якому запобіжний захід не обрано,

за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 382 КК України, 
встановив:
10 червня 2024 року близько 06 години 40 хвилин ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем марки «Renault Megane Scenic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі М02 сполученням «Кіпті-Глухів-Бачівськ» в напрямку с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області зі швидкістю приблизно 109 км/год. При цьому, у порушення вимог п.п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) (далі - ПДР), відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1 ПДР, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого на 25-му кілометрі даної автодороги, приблизно через 700 метрів від повороту на с. Лихачів Ніжинського району Чернігівської області у напрямку с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області, не впорався з керуванням автомобіля і в стані заносу виїхав на ліву смугу руху, де відбулося зіткнення керованого ним автомобіля з металевим відбійником, після чого автомобіль відкинуло на праву смугу руху.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою головного мозку, компресійного перелому тіл С6, Thl, Th4, Thl2, закритого перелому нижньої суглобової поверхні СІ справа, забійної скальпованої рани потиличної ділянки голови; множинних переломів ребер справа 2, 3, 9, 10, 1, зліва 7, 8, 9 перелому руків`я грудини зі зміщенням, травматичного невриту, емфіземи грудної клітки, забою та емфіземи м`яких тканин потилично-тім`яної ділянки справа, забою легень, множинних гематом справа, закритої хребетно-спинномозкової травми, крайового перелом тіл Th I-V, Fi «Е», які за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР стало безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з її наслідками, що настали.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 7 вересня 2023 року (справа № 750/11615/23) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, що набрала законної сили 19 вересня 2023 року, зі змістом якої ОСОБА_5 був обізнаним.
Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2024 року (справа № 751/2756/24) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням стягнення, із застосуванням ч. 3 ст. 30 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами стоком на 3 (три) роки 3 (три) місяці 23 (двадцять три) дні, що набрала законної сили 7 червня 2024 року, зі змістом якої ОСОБА_5 був обізнаним.
10 червня 2024 року близько 06 години 40 хвилин ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що згідно вищевказаних судових рішень його позбавлено права керування транспортними засобами, свідомо ігноруючи вимоги ст. 129-1 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконуючи вищевказані постанови судів, що набрали законної сили, особисто керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Renault Megane Scenic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі М02 «Кіпті-Глухів-Бачівськ», на 25-му кілометрі даної авто дороги, приблизно через 700 метрів від повороту на с. Лихачів Ніжинського району Чернігівської області у напрямку с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області скоїв дорожньо-транспортну пригоду.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 382 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, та умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, розкаявся, дав показання про те, що 10 червня 2024 року він керував автомобілем, їхав на роботу. По дорозі він (обвинувачений) взяв пасажирів, щоб заробити гроші. Вночі йшов дощ, а тому на проїзній частині були калюжі. Під час руху та зустрічного роз`їзду з іншим автомобілем він (обвинувачений) втратив керування, автомобіль став некерованим та виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з металевим відбійником. Він (обвинувачений) рухався зі швидкістю до 110 км/год. Після зіткнення потерпілу забрала карета швидкої медичної допомоги з м. Ніжина. Він (обвинувачений) відшкодував потерпілій витрати на лікування, матеріальну та моральну шкоду. 
У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила його суворо не карати, розгляд кримінального провадження проводити без її участі. 
Прокурор та обвинувачений висловили думку про те, що не потрібно викликати і допитувати потерпілу та свідків.
Вивчивши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, впевнившись у добровільності та істинності його (обвинуваченого) позиції, роз`яснивши учасникам судового розгляду про те, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному провадженні, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, та умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, дійсно мали місце та містять склад кримінальних правопорушень, передбачених відповідно ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 382 КК України.
ОСОБА_5 винен у вчиненні даних кримінальних правопорушень, оскільки усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо допускав їх настання.
ОСОБА_5 підлягає покаранню за вчинені ним кримінальні правопорушення.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди та відсутність судимості. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, наявність постійного місця проживання, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. 
Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_5 по ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 382 КК України, суд приймає до уваги його характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначаючи ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів необхідно застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Суд враховує особу винного, його вік, відсутність судимості, обставини, що пом`якшують покарання, і приходить до висновку про те, що можливе його виправлення без відбування основного покарання.
ОСОБА_5 можливо звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. 
У зв`язку з тим, що відпала потреба в арешті майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2024 року у криміналньому провадженні № 12024270420000107, а тому він підлягає скасуванню.
Відповідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а тому в даному випадку з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи у розмірі 6058,24 грн.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України суд, - 
ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 382 КК України, призначивши покарання:
- за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки; 
- за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки. 
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2024 року на автомобіль марки «Renault Megan Scenic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_7 , який перебуває в безпосередньому користуванні ОСОБА_5 .
Речовий доказ, а саме автомобіль марки «Renault Megan Scenic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, повернути власнику (законному володільцю) для розпорядження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн. 24 коп. витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілій – надіслати. 

Суддя ОСОБА_1