Справа № 359/3304/26
Провадження № 1-кп/359/496/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , 
розглянув у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 62025050010026678 від 23.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця села Петрівка Миколаївського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 у невстановлений час, перебуваючи в зоні ведення бойових дій, у Донецькій області, більш точного місця не встановлено, будучи обізнаним із законними умовами поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, з метою подальшого незаконного зберігання, при відсутності передбаченого законом дозволу, у невстановлений спосіб придбав заборонену у вільному обігу ручну уламкову оборонну гранату Ф-1, яку носив при собі, чим розпочав та здійснював її незаконне зберігання.
В подальшому, солдат ОСОБА_4 вказаний вище заборонений у вільному обігу предмет, а саме ручну уламкову оборонну гранату Ф-1, яку носив при собі та переніс до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де сховав в кімнаті № 13 та до 03.02.2026 зберігав без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами) - дозволу.
03.02.2026, в період часу з 16 год 25 хв до 18 год 57 хв ОСОБА_4 після конфлікту зі старостою села Глибоке ОСОБА_6 пішов за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та забрав сховану ним в кімнаті заборонену у вільному обігу ручну уламкову оборонну гранату Ф-1 після чого сховав в одязі, в який був одягнений та вийшов на вулицю. Цього ж дня в період часу з 18 години 33 хвилин по 18 години 57 хвилин, працівниками Бориспільського РУП ГУНП в Київській області в ході проведення огляду на узбіччі дороги біля буд. 14, що знаходиться по вулиці Центральна села Глибоке, Бориспільського району Київської області виявили та вилучили заборонену у вільному обігу ручну уламкову оборонну гранату Ф-1, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину та підтвердив, що він дійсно перебуваючи в зоні ведення бойових дій, у Донецькій області знайшов уламкову оборонну гранату Ф-1, яку носив при собі та надалі переніс до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В лютому 2026 перебуваючи на узбіччі дороги, що знаходиться по вулиці Центральна села Глибоке, Бориспільського району Київської області, був зупинений та в подальшому працівники поліції вилучили у нього ручну уламкову оборонну гранату.
Обвинувачений, захисник та прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Судом визнається доведеним, що  ОСОБА_4 здійснив незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною. 
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого злочину, засудив свою поведінку, у зв`язку із чим, щире каяття суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання. Обставин, які б обтяжували покарання  ОСОБА_4 судом не встановлено.
Призначаючи покарання  ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин проти громадської безпеки. Згідно з наданої прокурором довідки про судимість обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. З медичної характеристики старший солдат ОСОБА_4 під час проходження служби перебував під динамічним диспансерним наглядом медичної служби, оскільки 10.06.2024 був евакуйований в ПХГ Слов`янськ із множинними поверхневими вогнепальними осколковими пораненнями обох верхніх кінцівок. Згідно зі службової характеристики за час проходження служби зарекомендував себе посередньо, однак посаду навідника-оператора опанував. Не байдужий до військового колективу, приділяє достатньо уваги забезпеченню бойової готовності, знає та володіє штатним озброєнням. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявності обставин, що пом`якшують покарання, ступінь здійснення злочинного наміру, суд вважає за необхідне призначити  ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно з частиною другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди керуються принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.
У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування покарання з випробуванням. За змістом ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. 
У справі, що розглядається, судом враховано тяжкість вчиненого  ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема характер його діяння, наслідки які настали та могли настати, обстановку і спосіб, місце і час вчинення злочину. Також, суд зважає на форму, вид і ступінь вини обвинуваченого, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення та характеризують поведінку останнього під час вчинення злочину та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема, що останній в судовому засіданні засудив свій вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки. Отже, суд приходить до висновку, що усі вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації, а щодо засуджених військовослужбовців – командирами військових частин. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази, а саме: промислово виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ та один промислово виготовлений споряджений вибуховою речовиною корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 - знищити у встановленому законом порядку; ніж вилучений 03.02.2026 (спец. пакет 4102797) - повернути власнику. Крім того, слід стягнути з  ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 7131,2 грн. 
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - скасувати.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд 
у х в а л и в : 
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням щодо засуджених військовослужбовців здійснюється командирами військових частин.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - скасувати.
Негайно звільнити ОСОБА_4 з - під варти в залі суду.
Зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення за період з 03.02.2026 по 16.04.2026, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази, а саме: промислово виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ та один промислово виготовлений споряджений вибуховою речовиною корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 - знищити у встановленому законом порядку; ніж вилучений 03.02.2026 (спец. пакет 4102797) - повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП  НОМЕР_1 )на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 7131,2 гривень.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1