Овруцький районний суд Житомирської області    

Справа № 286/830/26
Провадження № 1-кп/286/233/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
з секретарем ОСОБА_2 , 
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 , 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026060500000036 від 11.02.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, жителя АДРЕСА_1 , громадянина Молдови, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з угодою про визнання винуватості від 13.03.2026,- 
В С Т А Н О В И В:

В один із днів в період з 10 по 20 червня 2025 року (точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на околиці лісового масиву неподалік с. Гошів, Овруцької ТГ, Коростенського району, на землі знайшов сумку військового зразка, в якій знаходились бойові припаси, а саме: 185 патронів 5,56 мм, один патрон 12,7 мм та граната Ф-1.
Усвідомлюючи, що це є бойові припаси та вибухові пристрої, ОСОБА_4 в порушення вимог п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, не маючи на це передбаченого законом дозволу, умисно, з метою незаконного придбання та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, взяв вказану сумку з наявними в ній 185 патронами 5,56 мм, одним патроном 12,7 мм та гранатою Ф-1, тим самим незаконно їх придбав, та переніс їх до місця свого проживання АДРЕСА_1 , де незаконно їх зберігав до 11.02.2026.
11.02.2026, в період часу з 07 години 33 хвилин до 08 години 23 хвилини, під час проведення обшуку у домогосподарстві по місцю проживання ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , працівниками поліції відділу поліції № 1 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області в приміщенні житлової кімнати № 1 було виявлено та вилучено 185 патронів 5,56 мм, один патрон 12,7 мм, які відповідно до висновку судової експертизи зброї є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, а саме: 185 шт - бойовими патронами калібру 5,56x45 NATO з кулею з комбінованим осердям; 1 шт - бойовим патроном калібру 12,7x99 NATO/.50 BMG/. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, які (боєприпаси) ОСОБА_4 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.
Крім цього, на горищі сараю в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на гранату Ф-1 та підривач, які відповідно до висновку судової вибухо-технічної експертизи є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та підривачем - уніфікованим запалом ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ. При конструктивному поєднанні наданого дослідження корпусу гранати Ф-1 з наданим на дослідження підривачем УЗР вони є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка належить до вибухових пристроїв військового призначення - бойових припасів, виготовлені промисловим способом та при конструктивному поєднанні придатні до вибуху.
Діяння ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. 
13 березня 2026 року між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468 - 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду разом з обвинувальним актом. 
За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 сторонами віднесено щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
З урахуванням особистих даних ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони узгодили вид та міру покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та просив затвердити угоду. 
Прокурор та захисник обвинуваченого вважали наявними підстави для затвердження угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. 
Діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.2 ст.12 КК України, є тяжким злочином. Кримінальним правопорушенням шкоди не заподіяно. Потерпілих немає. 
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст.263 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу винного, його щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, як обставин, що пом`якшують покарання.
Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4. ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 та призначення покарання, узгодженого сторонами.
Цивільний позов по справі не заявлено.
До ОСОБА_4 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. 
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи зброї та судової вибухо-технічної експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 8022,60 грн. (4457 грн. +3565,60 грн.), що підтверджується довідками Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України. 
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 473 – 476, 615 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 березня 2026 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026060500000036 від 11.02.2026, укладену між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку. 
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 8022,60 процесуальних витрат за проведення судових експертиз.
Речові докази: 182 бойових патронів калібру 5,56x45 NATO (три з яких демонтовані), три стріляних гільзи від бойових патронів калібру 5,56x45 NATО, кулю, частину пороху, гільзу з наколотим капсулем від бойового патрона калібру 12,7x99 NATО/.50 BMG; фрагменти об`єктів дослідження, які перебувають в спец.пакеті експертної служби МВС №5674525 – знищити. 
На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. 
Суддя:	  	ОСОБА_1