ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2026 р. Справа№ 910/14630/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Буравльова С.І. 
Алданової С.О. 

за участю секретаря судового засідання: Замай А.О.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Байдик М.П.
від відповідача-1: Бауліна В.О., Яковенко О.О.
від відповідача-2: Олійник А.О.
від третьої особи: Гунчак А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали:

апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2025 про відмову у зустрічному забезпеченні 

у справі №910/14630/25 (суддя Спичак О.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» 
до 1. Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 
2. Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Три О»
про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання права володіння та користування,

В С Т А Н О В И В:
Рух справи

25.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» з вимогами до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в якій (з урахуванням заяви про уточнення) заявник просив суд:
1) визнати недійсним односторонній правочин Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про припинення орендних відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» за Договором оренди № 560/2-О від 27.02.2024;
2) визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» право володіння та користування (найму, оренди) нежитловим приміщенням загальною площею 19251,72 кв.м., розташованим у підвалах з третього по п`ятий рівнів торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, що виникає на підставі Договору оренди № 560/2-О.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» про забезпечення позову у справі №910/14630/25.
Заборонено Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України», а також будь-яким іншим особам, що діють за їх дорученням, до набрання рішенням у справі №910/14630/25 законної сили вчиняти дії, спрямовані на обмеження Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр», його працівникам та представникам можливості володіння, користування та використання у господарській діяльності нежитлових приміщень загальною площею 19251,72 кв.м., розташованих у підвалах III (третього), IV (четвертого) та V (п`ятого) рівнів торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, які є об`єктом оренди за Договором оренди №560/2-0, що був укладений 27 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» то Товариством з обмеженою відповідальністю «Три О», в тому числі, але не виключно шляхом заборони Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України», а також будь-яким іншим особам, що діють за їх дорученням:
- перешкоджанню працівникам та представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» у вільному доступі до цих нежитлових приміщень;
- перешкоджанню працівникам та представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» у вільному доступі, в тому числі через місця спільного користування торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, а також спуску/підйомі ліфтами та/чи траволаторами до/з підвалів III (третього), IV (четвертого) та V (п`ятого) рівнів торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А;
- перешкоджанню працівникам та представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» у проїзді легковими транспортними засобами в тому числі через спеціальні в`їзд/виїзд на цокольному рівні торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, до/з підвалів III (третього), IV (четвертого) та V (п`ятого) рівнів торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А;
- припинення чи обмеження постачання до цих нежитлових приміщень електроенергії, в тому числі виробленої генераторами електричної енергії, що забезпечують постійне живлення електроенергією торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, за виключенням аварійної ситуації та відсутності електроенергії у торговельно-офісному комплексі з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, в цілому;
- припинення чи обмеження постачання до цих нежитлових приміщень теплоносія, холодоносія, води та/чи підпору свіжого повітря (пригінної вентиляції), за виключенням аварійної ситуації та відсутності теплоносія, холодоносія, води чи підпору свіжого повітря (пригінної вентиляції) відповідно у торговельно-офісному комплексі з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, в цілому;
- припинення чи обмеження забезпечення цих нежитлових приміщень каналізацією, за виключенням аварійної ситуації, та відсутності каналізації у торговельно-офісному комплексі з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, в цілому;
- зміни замків на входах до цих нежитлових приміщень та/чи на дверях у межах цих нежитлових приміщень;
- відключення або блокування електронних перепусток системи контролю доступу цих нежитлових приміщень;
- обмеження електропостачання мережевого обладнання, що забезпечує комутацію із цими нежитловими приміщеннями, а також системи контролю доступу цих нежитлових приміщень;
- обмеження доступу до інфраструктури будинкової розподільної мережі торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, для відновлення працездатності чи прокладання нової телекомунікаційної мережі, якою забезпечуватиметься можливість надання телекомунікаційних послуг у межах цих нежитлових приміщень;
- опечатування або блокування входів до цих нежитлових приміщень та/або до інших частин торгово-розважальної частини торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, які є маршрутами проходу до цих нежитлових приміщень;
- демонтажу, вилучення, переміщення чи пошкодження будь-якого належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» та/або орендованого Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» майна, що знаходиться у цих нежитлових приміщеннях, а також на маршрутах проїзду транспортними засобами до/з підвалів III (третього), IV (четвертого) та V (п`ятого) рівнів торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А;
- вчинення будь-яких інших дій, що створюють перешкоди у володінні, користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» цими нежитловими приміщеннями та/чи використанні цих нежитлових приміщень у господарській діяльності.
Заборонено Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» передавати та надавати нежитлові приміщення загальною площею 19251,72 кв.м, розташовані у підвалах III (третього), IV (четвертого) та V (п`ятого) рівнів торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, які є об`єктом оренди за Договором оренди №560/2-0, що був укладений 27 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» то Товариством з обмеженою відповідальністю «Три О», повністю або частково будь-яким особам у володіння та/чи користування та укладати із будь-якими особами та/чи виконувати раніше укладені Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та/чи Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» з будь-якими третіми особами правочини, спрямовані на передачу та надання цих нежитлових приміщень повністю або частково будь-яким особам у володіння та/чи користування, - до набрання рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/14630/25 законної сили.
Відмовлено в іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» про забезпечення позову.

Короткий зміст заяви про зустрічне забезпечення позову

26.12.2025 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшло клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, в якому заявник просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» внести на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва грошові кошти в розмірі 15.288.753,40 грн протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення.
Заява мотивована тим, що позивач фактично користується приміщенням, право власності на яке зареєстроване за відповідачами з 26.07.2025, то в даному випадку, на думку банку, співмірним з можливими збитками банків буде розмір зустрічного забезпечення, розрахований як сума усіх місячних орендних платежів за період користування позивачем приміщенням, розмір яких визначено умовами Договору оренди, який за змістом позовної заяви позивач вважає чинним та дійсним: 3057750,69 грн Ч 5 (серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень) = 15288753,40 грн без ПДВ. Отже, заявник (відповідач 1) просив суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» внести на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва грошові кошти в розмірі 15.288.753,40 грн протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою від 26.11.2025 Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Мотивуючи таке рішення, суд, з посиланням на ст. 22 ЦК України зазначив, що фактично доводи та вимоги банку зводяться до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» орендної плати за період з серпня по грудень 2025 року, однак будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що відповідачу 1 можуть бути завдані будь-які збитки внаслідок вжиття судом заходів забезпечення позову у даній справі відповідачем 1 суду не надано. Керуючись положеннями ст.ст. 136, 137, 141, 146 ГПК України, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову у справі №910/14630/25. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, відповідачі-1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій він просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову у справі №910/14630/25.
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог матеріального та процесуального права, зокрема, скаржник посилається на те, що:
- судом фактично проігноровано питання зустрічного забезпечення, в той час, як за своєю суттю, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих збитків, завданих особі, щодо обмеження прав якої було вжито відповідних заходів до забезпечення позову;
- співмірним з можливими збитками Банків буде розмір зустрічного забезпечення, розрахований як сума усіх місячних орендних платежів за період користування Позивачем Приміщенням, розмір яких визначено умовами Договору оренди, який за змістом позовної заяви Позивач вважає чинним та дійсним. 

Позиція сторін щодо апеляційної скарги

Позивач заперечив щодо доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення. Зокрема позивач зазначив, що введені заходи забезпечення позову, з тимчасовим обмеженнями прав відповідачів, покликане підтримати первісне становище до можливого порушення (status quo), поки суд не вирішить спір по суті. 
Третя особа також заперечила щодо доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції при винесенні ухвали від 30.12.2025 належним чином здійснив правову оцінку обставин справи та наданих сторонами доказів та дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову у справі №910/14630/25.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 12.01.2026 апеляційну скаргу відповідача-1 на ухвалу суду від 30.12.2025 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Алданова С.О., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2026 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали від 30.12.2025 у справі №910/14630/25. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з господарського суду першої інстанції. 
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2025 у справі №910/14630/25. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2025 до розгляду на 03.03.2026. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2025 в письмовій формі до 26.02.2026 (включно). Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань та пояснень в письмовій формі (що стосуються цієї апеляційної скарги на ухвалу суду від 30.12.2025) до 26.02.2026 (включно). Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнано обов`язковою.
Розгляд справи відкладався, зокрема до 10.03.2026.

Явка представників сторін

Представники відповідачів в судовому засіданні 10.03.2026 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. 
Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні 10.03.2026 заперечили проти доводів апелянта та просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.
За змістом частини 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 
За змістом ч. 1, 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Водночас процесуальний закон передбачає також право господарського суду застосувати зустрічне забезпечення до особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, що передбачено статтею 141 Господарського процесуального кодексу України.
Метою зустрічного забезпечення є співмірне вжиття судом заходів, спрямованих на забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача відповідно до статті 146 Господарського процесуального кодексу України, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Інститут зустрічного забезпечення спрямований на реалізацію таких основних засад господарського судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та пропорційність, адже забезпечення позову певною мірою обтяжує відповідача і у випадку незадоволення вимог позивача зустрічне забезпечення гарантує можливість відшкодувати збитки.
Відповідно до частини першої статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
За положенням частини другої статті 141 Господарського процесуального кодексу України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.
Згідно з ч. 4 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.
Отже, на відміну від забезпечення позову, яке застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача та виконання судового рішення та вживається судом виключно за заявою учасника справи, зустрічне забезпечення має на меті зберегти певний баланс сторін та мінімізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів, і може застосовуватися судом за власною ініціативою. Окрім того, зустрічне забезпечення позову застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
Суд першої інстанції встановив такі правовідносини сторін. 
У клопотанні про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову відповідач-1 повідомив, що вжиті судом ухвалою від 16.12.2025 заходи забезпечення позову фактично визнають за позивачем право на умовах, які визначені Договором оренди, володіння та користування (найму, оренди) нежитловим приміщенням загальною площею 19251,72 кв.м., що розташовані у підвалах III (третього), IV (четвертого) та V (п`ятого) рівнів торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, які є власністю відповідачів. Отже, вжиті судом заходи забезпечення позову фактично визнають за позивачем право володіння та користування (найму, оренди) приміщенням та майном, яке є власністю відповідачів.
Відповідач-1 зазначив, що на період дії таких заходів забезпечення позову відповідачі позбавлені можливості використовувати приміщення та отримувати орендні платежі, що зумовлює завдання державним банкам значних матеріальних збитків як власникам приміщення.
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зазначило, що за умовами Договору оренди позивач зобов`язаний сплачувати щомісячно орендну плату власнику приміщення у розмірі 3057750,69 грн: 19 251,72 кв.м. Ч 158,83 грн = 3 057 750,69 грн.
Враховуючи, що позивач фактично користується приміщенням, право власності на яке зареєстроване за відповідачами з 26.07.2025, то в даному випадку, на думку банку, співмірним з можливими збитками банків буде розмір зустрічного забезпечення, розрахований як сума усіх місячних орендних платежів за період користування позивачем приміщенням, розмір яких визначено умовами Договору оренди, який за змістом позовної заяви позивач вважає чинним та дійсним: 3057750,69 грн Ч 5 (серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень) = 15288753,40 грн без ПДВ.
Отже, звертаючись із заявою про вжиття заходів зустрічного забезпечення, заявник (відповідач-1) просив суд зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва грошові кошти в розмірі 15 288 753,40 грн протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення.
Виходячи з наведених обставин суд першої інстанції вірно послався на норми ст. 22 Цивільного кодексу України та дійшов вірного висновку про те, що вимоги заявника фактично зводяться до стягнення з позивача орендної плати. При цьому суд врахував, що необгрунтованими є вимоги банку про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову в частині періоду до 16.12.2025, тобто до дати вжиття заходів забезпечення позову. 
Отже, доводи скаржника про те, що судом першої інстанції фактично проігноровано питання зустрічного забезпечення не знайшли свого підтвердження. 
Інших доводів чи доказів які б слугували підставою для скасування ухвали скаржником не наведено.
Визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається. Заявником не наведено достатньо обґрунтовані доводи та фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду першої інстанції та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженої ухвали у даній справі колегія суддів не вбачає.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2025 про відмову у зустрічному забезпеченні у справі №910/14630/25, - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2025 про відмову у зустрічному забезпеченні у справі №910/14630/25, - залишити без змін. 
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст судового рішення складено та підписано, - 27.03.2026. 

Головуючий суддя В.А. Корсак 

Судді С.І. Буравльов

С.О. Алданова