РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року 	справа № 580/93/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., за участю:
секретаря судового засідання – Міщенко Д.А.,
позивачка та її представник не прибули,
представників відповідача – Покотілової І.Ю. та Студенця О.В. (у порядку самопредставництва),
розглянувши у відкритому судовому засіданні правилами загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Кумченка В.Ю. від імені ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

05.01.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ЄДРПОУ 44131663)(далі – відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: (форма “Р”) №11081/23-00-24-05-01 від 02.07.2025, (форма “Р”) №11083/23-00-24-05-01 від 02.07.2025, (форма “ПС”) №11085/23-00-24-05-01 від 02.07.2025, (форма “ПС”) №11086/23-00-24 05-01 від 02.07.2025.
Підставою вказано те, що відповідач виніс рішення без отримання первинних документів про отримання нею доходів.
Встановивши, що судовий збір сплачений не в повному розмірі, суд ухвалою від 12.01.2026 залишив позовну заяву без руху. Надав строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.
21.01.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача вх.№3075/26 про усунення недоліків позовної заяви, якою додав квитанцію від 20.01.2026 про сплату судового збору у розмірі 3288,27грн.
Ознайомившись із заявою, суд встановив факт не повного усунення недоліків позову. Тому ухвалою від 26.01.2026 суд продовжив строк на усунення недоліку позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали.
27.01.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача вх.№4320/26 про усунення недоліків позовної заяви.
Встановивши факт усунення недоліків позовної заяви, суд з`ясував наявність підстав для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття загального позовного провадження у справі, про що постановив ухвалу від 02.06.2026.
18.02.2026 надійшов відзив з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Стверджує, що отримав офіційні відомості від компанії-нерезидента «Fenix International LTD» у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993, та Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах зі змінами, внесеними Протоколом про внесення змін і доповнень до Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах від 27.05.2010, яка ратифікована Верховною Радою України із застереженням Законами України від 17.12.2008 №677-VI та від 11.01.2013 N21 -VIІ та є чинною з 01.07.2009 (зі змінами - з 01.09.2013) від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, щодо отримання доходів фізичними особами - резидентами України від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans. Серед них позивачка за 2020-2022 роки отримала дохід у доларах США, за отримання яких не подала декларації про майновий стан і доходи, не сплатила з нього податку на доходи з фізичних осіб (далі – ПДФО) та військовий збір, а на запит під час податкової перевірки не подала жодних документів.
23.02.2026 суду надійшла відповідь на відзив позивачки про те, що лист резидента не доводить отримання визначеної суми доходу та відповідач не вказав джерела її формування, у зв`язку з чим базу оподаткування визначити неможливо.
У підготовчому провадженні суд долучив всі подані сторонами докази та ухвалою задовольнив клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника.
Заслухавши представників відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.
ДПС України листом від 02.10.2024 №27331/7/99-00-24-04-03-07 (вхідний ГУ ДПС у Черкаській області №3376/8 від 02.10.2024) повідомила відповідача про отримання від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання ухиленням від сплати податків доходів фізичними особами-резидентами України згідно з додатком 1, та доручила провести заходи перевірки, про які періодично звітувати.
У вказаному додатку зазначено про отримання позивачкою за створення контенту на 2-х акаунтах на платформі OnlyFans доходів: у 2021 році 47транзакцій на суму 16660дол.США та у 2022 році на один акаунт 396транзакцій на суму 154032,00дол.США та на інший – 545транзакцій на суму 74641дол.США.
Щодо ненадання податкової декларації та не включення суми доходів до загального річного оподатковуваного доходу за 2021-2022 рр., на адресу позивачки рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано запит від 03.10.2024 №1412/111/23-00-24-01-05 щодо обов`язку подання декларації про майновий стан і доходи, декларування отриманих іноземних доходів, тобто доходів, отриманих з джерел за межами України, сплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору та надання обґрунтованого пояснення та документального підтвердження щодо одержання доходів від британського суб`єкта господарювання за створення контенту протягом 2021-2022 років, який повернуто 17.10.2024 з причиною повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Тому відповідач видав наказ від 24.04.2025 №1063-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 » з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти нарахування та своєчасності сплати ПДФО та військового збору за період з 01.01.2021 до 31.12.2022 відповідно до затвердженого плану перевірки.
Копія наказу та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 24.04.2025 №189/23-00-24-05-01 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення 25.04.2025 (поштове відправлення №1800212561924) на податкову адресу позивачки та отримано особисто 30.04.2025, що підтверджуються її підписом у рекомендованому повідомленні.
Під час проведення перевірки позивачка первинні документи (виписки банку, тощо) не надала, про що складено Акт від 28.05.2025 №І080/23-00-24-05-01/3789909629 про ненадання документів. Перевіркою враховано, що відповідно до відомостей в ІКС «Податковий блок» податкова декларація про майновий стан і доходи за 2021-2022 рр. відповідачу не подана, а відомості згаданого вище нерезидента підтверджують перерахування позивачці за створення контенту коштів у період з 01.01.2021 до 31.12.2022 від британського суб`єкта господарювання «Fenix International LTD» за створення контенту на платформі OnlyFans на загальну суму 245333,00 доларів США, за отримання яких вона не сплатила ПДФО та військовий збір.
Тому відповідач склав акт від 04.06.2025 про результати вказаної перевірки, у висновку кого вказав про виявлені порушення позивачки:
п.49.1п.49.18.4 п.49.18 ст.49, підп.162.1.1 п.162.1 ст.162, підп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179 Податкового Кодексу України (далі – ПК України) – не подані податкові декларації про майновий стан та доходи за 2021-2022 роки;
п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, підп.163.1.3 п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, п. 164.4 ст. 164, підп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п. 167.1 ст. 167, підп.168.2.1 п. 168.2 ст.168, п.179.1 ст.179, п. 179.7 ст.179 ПК України, внаслідок чого занижені суми податкового зобов`язання з ПДФО, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у загальній сумі 1587007,13 грн, відповідно за 2021 рік у сумі 81801,87 грн, за 2022 ріку сумі 1505205,26грн;
п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, підп.163.1.3 п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, п. 164.4 ст. 164, п.п.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.1 ст.179, п. 179.7 ст.179, підп.1.1, 1.2, 1.3. п.16 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК, внаслідок чого занижені суми податкового зобов`язання з військового збору, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування, у сумі 132250,59 грн, відповідно за 2021 рік у сумі 6816,82 грн, за 2022 рік у сумі 125433,77 грн;
п.44.1 ст. 44, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України - не надані контролюючому органу первинні документи.
На їх підставі виніс оскаржувані ППР від 02.07.2025:
№11081/23-00-24-05-01 про донарахування ПДФО 18% в сумі 17375727,66грн: 1587007,13грн основне зобов`язання та 150520,53грн – штраф 10% за порушення 2022 року;
№11083/23-00-24-05-01 про донарахування військового збору 1,5% в сумі 144793,97грн: основне зобов`язання 132250,59грн та 12543,38грн – штраф 10% за порушення 2022 року;
№11085/23-00-24-05-01 про донарахування штрафу в сумі 1020,00грн за ненадання документів на запит податкового органу;
№11086/23-00-24 05-01 - про донарахування штрафу в сумі 680,00грн за ненадання 2-х декларацій про майновий стан і доходи за 2021 та 2022рік відповідно.
Оскільки в процесі адміністративного оскарження вказані ППР залишені без змін, позивачка подала позов у суд.
Для вирішення спору суд урахував вимогу абзацу другого ст.19 Конституції України діяти в порядку, межах і спосіб, що визначені законом.
Згідно з підп.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право:
для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;
проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;
під час проведення перевірок у платників податків - фізичних осіб, а також у посадових осіб платників податків - юридичних осіб та платників єдиного внеску перевіряти документи, що посвідчують особу, а також документи, що підтверджують посаду посадових осіб та/або осіб, які фактично здійснюють розрахункові операції;
вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю;
здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;
проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з п.81.3 ст.81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.
Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.
Порушень зазначених норм відповідачем не встановлено, а ненадання документів щодо перерахованих «Fenix International LTD» коштів за роботу контента позивачки на платформі OnlyFans є податковим порушенням.
Згідно з п.83.1 ст.83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України, судові рішення, податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи, мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Порядок обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних країн, затверджений наказом Мінфіна від 16.04.2022 № 118 (далі - Порядок №118).
Порядок №118 спрямований на забезпечення ефективного обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних держав за спеціальними запитами про надання податкової інформації.
Згідно з підп.51 п.4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює взаємодію та обмін інформацією з компетентними органами іноземної юрисдикції згідно із законодавством, міжнародними договорами України.
Між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії здійснюється обмін податковою інформацією відповідно до положень таких міжнародних договорів: Конвенції про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993, та Конвенція про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах зі змінами, внесеними Протоколом про внесення змін і доповнень до Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах від 27.05.2010, яка ратифікована Верховною Радою України із застереженням Законами України від 17.12.2008 № 677-УІ та від 11.01.2013 № 21 -VIІ та є чинною з 01.07.2009 (зі змінами - з 01.09.2013).
Згідно з пунктом 1 статті 27 Конвенції компетентні органи Договірних Держав обмінюються інформацією, яка є очікувано значимою для виконання положень цієї Конвенції або адміністрування чи виконання національних законів , що стосуються податків будь - якого виду та визначення, які стягуються від імені Договірних Держав або їхніх адміністративно - територіальних одиниць, або місцевих органів влади тієї мірою, якою оподаткування, згідно з такими законами, не суперечить цій Конвенції.
Відповідно до пункту 2 статті 27 Конвенції будь - яка інформація, одержана Договірною Державою відповідно до пункту 1, вважається конфіденційною так само, як і інформація, що одержана відповідно до національного законодавства цієї Держави, вона може розкриватися тільки особам або органом влади (у тому числі судам і адміністративним органам), які займаються нарахуванням або збором, примусовим стягненням податків, зазначених у пункті 1, або судовим розслідуванням, або розглядом апеляцій стосовно таких податків, або наглядом за вищенаведеним. Такі особи або органи використовують інформацію тільки з цією метою. Вони можуть розкривати інформацію під час відкритого судового засідання або в тексті судових рішень.
Отже, відповідач обґрунтовано врахував відомості про перераховані резиденту України – позивачці – доходи від нерезидента та вжив належні заходи податкової перевірки дотримання нею податкового законодавства під час таких правовідносиню
Серед обов`язків платників податків згідно з п.16.1 ПК України:
подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;
сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;
подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання;
законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки;
не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи та інші.
Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, згідно з п.121.1 ст.121 ПК України тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Неповідомлення позивачкою під час податкової перевірки підстав та розміру отриманого доходу за розміщення на її акаунтах на вказаній платформі не спростовує офіційних відомостей про перераховані їй кошти та не може сприяти тривалості порушення у вигляді несплати коштів і невиконання інших податкових обов`язків.
Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розд. IV ПК України.
Відповідно до приписів ст.162 ПК України платниками податку ПДФО є:
фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;
фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання;
фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;
податковий агент.
Згідно зі ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету урегульований ст.168 ПК України.
Так, оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.
Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу.
Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.
Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох операційних днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).
Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.
Платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Розрахунок податкових зобов`язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України).
Згідно з п.171.2 ст.171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:
а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;
б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.
Доходи, визначені ст. 163 ПК України, є об`єктом оподаткування військовим збором (підп. 1.2 п 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України).
При цьому особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент – для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні (підп. «а» п. 171.2 ст. 171 ПК України).
Отже, будь-які кошти, отримані резидентом України з походженням поза межами території України, є її доходом.
Податковий агент, поняття якого наведено у п. п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати ПДФО із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку 18%, визначену в ст. 167 ПК України та військовий збір за ставкою 1,5 %, визначеною п. п. 1.3 п. 16 прим. 1 підрозд.10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України (підп.168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України та підп.1.4 п.16 прим. 1 підрозд.10 розд.XX «Перехідні положення» ПК України).
Встановлені обставини свідчать, що позивачка, отримавши кошти у вказаних вище сумах протягом 2021-2022роках шляхом неодноразових транзакцій, не сплатила ПДФО та військовий збір та поважні причини невиконання такого обов`язку відсутні. Отже, відповідач правомірно донарахував їй вказані основні податкові зобов`язання спірними ППР.
Підпункти 179.1.-179.2. ст.179 ПК України приписують обов`язок платника ПДФО подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до цього Кодексу обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, крім випадків, коли подання податкової декларації прямо передбачено цим Кодексом, якщо такий платник податку отримував:
доходи, у тому числі іноземні доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу;
доходи виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу;
доходи від операцій продажу (обміну) майна, дарування, дохід від яких відповідно до цього Кодексу не оподатковується, оподатковується за нульовою ставкою та/або з яких при нотаріальному посвідченні договорів, за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу;
доходи у вигляді об`єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу.
Також податкова декларація не подається у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
У разі якщо платник податку зобов`язаний подавати податкову декларацію відповідно до інших положень цього Кодексу, то в ній поряд з іншими доходами зазначаються доходи, передбачені цим пунктом.
Податкова декларація відповідно до п.49.1 ст.49 ПК України подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно з п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників ПДФО, у тому числі самозайнятих осіб, - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.
Як свідчать встановлені обставини спору, позивачка отримала дохід у 2021 році та у 2022 році. Отже, мала обов`язок подати за кожен рік відповідну декларацію. Про необхідність подати та допущене порушення відповідач належно їй повідомив листом, згаданим вище. Однак позивачка вказаного обов`язку не виконала. Отже, допустила порушення, за які відповідач обґрунтовано притягнув її до відповідальності за наслідком податкової перевірки.
Порядок нарахування штрафних санкцій урегульований ст.114 ПК України.
Зокрема, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування грошових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.
Перебіг строку давності для застосування штрафних (фінансових) санкції (штрафів) зупиняється у випадках, визначених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.
У разі вчинення платником податків двох або більше порушень іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо.
Перебіг строку давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) відновлюється з дня, наступного за днем усунення передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу обставин, що були підставою для зупинення його відліку (перебігу).
У разі наявності хоча б однієї обставини, що пом`якшує відповідальність, розмір штрафу становить 50 відсотків від розміру, встановленого відповідною статтею цього Кодексу.
У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.
За одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.
Строки давності та їх застосування унормовані ст.102 ПК України.
Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).
У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
З місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами цього Кодексу.
Грошове зобов`язання, згідно з підп.102.2.2 вказаного пункту ПК України, може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.
Відповідно до п.1251.1 ст.1251 ПК України ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III цього Кодексу, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Згідно з п.120.1 ст.120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Зазначених норм відповідач, приймаючи оскаржувані ППР, дотримався як щодо порядку обчислення донарахування основних зобов`язань, так і щодо розмірів штрафних санкцій за їх несплату та невиконання вказаних вище податкових обов`язків подати декларації та документи на запит. Отже, вони правомірні та скасуванню не підлягають.
Щодо судових витрат.
Згідно зі ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог адвоката Кумченка В.Ю. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; код ЄДРПОУ 44131663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.07.2025: №11081/23-00-24-05-01, №11083/23-00-24-05-01, №11085/23-00-24-05-01, №11086/23-00-24 05-01.
2. Судові витрати розподілу не підлягають. 
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання повного його тексту

Суддя 	Анжеліка БАБИЧ 	

Повний текст рішення виготовлений 10.04.2026.