Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 
(заочне)

Справа №334/9843/25 
Провадження №2/377/168/26 

13 квітня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої- судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:
У листопаді 2025 року до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 14879-12-2023 в розмірі 51 600 гривень, з яких: 12 000,00 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 600,00 грн- сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позову позивач послався на те, що 20 грудня 2023 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №14879-12/2023, який позичальник підписала електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на мобільний номер телефону. Відповідно до п. 1.1 договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі та на умовах строковості, зворотності, платності, а кредитор зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. 29 квітня 2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №29042024-1, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 51 600,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 600,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №14879-12/2023 на загальну суму 51 600,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 600,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 2-5).
Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 26 листопада 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Славутицького міського суду Київської області.
23 грудня 2025 року матеріали цивільної справи №334/9843/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшли до Славутицького міського суду Київської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено суддю Бабич Н.С.
Ухвалою судді від 31 грудня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 29 січня 2026 року.
Ухвалою суду від 29 січня 2026 року поновлено представнику позивача строк для подання клопотання про витребування доказів, яке задоволено, витребувано докази в АТ КБ «ПриватБанк», судове засідання відкладено на 23 лютого 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. 
23 лютого 2026 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді Бабич Н.С. на лікарняному з 23.02.2026 по 03.03.2026, призначено судове засідання на 18 березня 2026 року.
18 березня 2026 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді Бабич Н.С. на лікарняному з 05.03.2026 по 25.03.2026, призначено судове засідання на 13 квітня 2026 року.
Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Степанчук О.А, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» та відсутність заперечень щодо ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлена в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким їй направлялась судова повістка за зареєстрованим місцем перебування як внутрішньо переміщеної особи, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній». У такому випадку відповідач ОСОБА_1 відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подала, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направила, причини неявки суду не повідомила.
За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 13 квітня 2026 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає приписам частини другої статті 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 заповнила заявку- анкету клієнта на отримання фінансового кредиту та інформаційне повідомлення, які підписала електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W0780 (а.с.16-17).
20 грудня 2023 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту №14879-12/2023, який позичальник підписала електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W0780 (а.с. 6-15).
Відповідно до п. 1.1. договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.
Згідно з п. 1.2. договору кредит надається строком на 360 днів; дата надання кредиту -20.12.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язався погасити в останній день вказаного строку кредитування; дата погашення кредиту 13.12.2024.
Пунктом 1.4. договору передбачено, що за користування кредитом нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом; тип процентної ставки : фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах кредиту, вказаного у п. 1.2. цього договору ( п.1.4.1. договору). 
Відповідно до п. 1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
У пункті 3.1. договору сторони домовилися, що за користування кредитом Товариство нараховує виключно проценти. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. 
Згідно з пунктом 7.1. договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в пункті 1.2. цього договору. 
Відповідно до графіка платежів, що є додатком № 1 до договору №14879-12/2023, який ОСОБА_1 підписала електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W0780, дата видачі кредиту в сумі 12 000,00 грн - 20.12.2023, дата повернення - 13.12.2024. Проценти за користування кредитом сплачуються по 7 500,00 грн щомісячно у дати : 13.01.2024, 07.02.2024, 03.03.2024, 28.03.2024, 22.04.2024, 17.05.2024, 11.06.2024, 06.07.2024, 31.07.2024, 25.08.2024, 19.09.2024, 14.10.2024, 08.11.2024, 03.12.2024; 3 000,00 грн - 13.12.2024, Сума кредиту - 12 000,00 грн підлягає сплаті 13.12.2024 . Усього загальні витрати по кредиту становлять 120 000,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - сума кредиту за договором; 108 000,00 грн- проценти за користування кредитом ( а.с. 12-13). 
20 грудня 2023 року ОСОБА_1 ознайомилась та підписала електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W0780, паспорт споживчого кредиту, в якому наявна інформація, зокрема, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти (а.с. 14-15).
Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7- 260209/89100-БТ, яку суд отримав на виконання вимог ухвали від 29 січня 2026 року, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за період з 20.12.2023 по 25.12.2023; фінансовий номер телефону та який знаходиться /знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 , НОМЕР_4 ( а.с.82 зв. ст.). Відповідно до виписки по вказаному рахунку за період з 20.12.2023 по 25.12.2023 наявне зарахування коштів в сумі 12 000,00 грн 20 грудня 2023 року, деталі операції: IPAY_CREDIT_MC1, Banderu 9 (а.с. 83). 
29 квітня 2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) уклали договір факторингу №29042024-1, відповідно до п. 1.1 якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб- боржників, включаючи суму основного зобов`язання ( позики), плату за позикою ( плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору ( а.с.22-28). 
Пунктом 1.2. договору факторингу передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 
Згідно з п. 3.3. договору факторингу ціна продажу за договором становить 2 785 100,49 грн. 
Пунктом 9.2. договору факторингу передбачено, що договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами. Зобов`язання що виникають із цього договору припиняються їх належним (повним) виконанням. Договір вважається укладеним, якщо він підписаний від імені сторін їх уповноваженими представниками, а підписи скріплені печатками сторін.
29 квітня 2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників (а.с. 27).
30 квітня 2024 року платіжною інструкцією № 21233 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Стар Файненс Груп» 2 785 100,49 грн плати за відступлення прав вимоги за договором факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 (а.с. 29).
Як вбачається з витягу з реєстру боржників від 29.04.2024 до договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024, підписаного представником ТОВ «Стар Файненс Груп» та генеральним директором ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги заборгованості до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №14879-12/2023 у розмірі 51 600,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 600,00 грн - сума заборгованості за відсотками ( а.с. 28).
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Стар Файненс Груп», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №14879-12/2023 від 20.12.2023 станом на 29 квітня 2024 року становить 51 600,00 грн, з яких: 12 000,00 грн- сума заборгованості за тілом кредиту; 39 600,00 грн- сума заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 20.12.2023 по 29.04.2024 ( а.с. 19-21). 
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ», зазначеним у позовній заяві, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №14879-12/2023 від 20.12.2023 станом на дату звернення до суду складає 51 600,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 39 600,00 грн- сума заборгованості за відсотками ( а.с.3). 
До позовної заяви також додано копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000322, виданого Національним банком України 13 серпня 2021 року, згідно з яким ТОВ «Стар Файненс Груп» зареєстроване як фінансова установа відповідно до рішення Національного банку України від 13.08.2021 № 21/2223-пк за реєстраційним номером 74 ( а.с. 30). Крім того, позивач надав виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Стар Файненс Груп»; копію витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг ТОВ «Стар Файненс Груп», сформованого 16.08.2021( а.с.31,32). Також позивачем надано: копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» серії А 01 № 624024 від 05.12.2007; копію свідоцтва Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 27.12.2007 про реєстрацію фінансової установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та копію розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 691 від 23.03.2017 « Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг ( крім професійної діяльності на рахунку цінних паперів); копію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «ФК «ЄАПБ» рішенням від 18.10.2023 (а.с. 33-38). 
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). 
За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. 
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За змістом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно із статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.
Пунктом 159 розділу VIII «Загальні правила документообігу за операціями з використанням платіжних інструментів» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 за №164, передбачено, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав паперові копії: заявки-анкети клієнта ОСОБА_1 на отримання кредиту; договору про надання фінансового кредиту №14879-12/2023 від 20.12.2023, укладеного ТОВ «Стар Файненс Груп» із ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства - позикодавця, інформаційного повідомлення, які містять інформацію про їх підписання ОСОБА_1 електронним підписом, що відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, та особисті дані останньої: ПІБ, РНОКПП, реквізити паспорта, адресу місця проживання, номери мобільних телефонів, зокрема, номер телефону НОМЕР_4 ( а.с. 6-18). 
Доказів на спростування відповідності анкетних даних ОСОБА_1 , вказаних у договорі про надання фінансового кредиту №14879-12/2023 від 20.12.2023 та інших наданих позивачем документів, матеріали справи не містять.
Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використала електронний підпис, що відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора відповідно до вимог частини шостої та восьмої статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. 
Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.
Таким чином, договір про надання фінансового кредиту №14879-12/2023 від 20.12.2023, укладений ТОВ «Стар Файненс Груп» із ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства - позикодавця шляхом ідентифікації позичальника ОСОБА_1 , зазначення нею своїх персональних даних, та використання останньою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі, за своїм змістом відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення, та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених в ньому.
Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У пункті 1 частини 1 статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Так, ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало свої зобов`язання та надало ОСОБА_1 кредит у сумі 12 000,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_5 , зазначений нею у заявці - анкеті на отримання кредиту та договорі про надання фінансового кредиту №14879-12/2023 від 20.01.2023, що підтверджено інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7- 260209/89100-БТ від 14.02.2026 про належність відповідачці ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_2 та випискою по вказаному рахунку, з яко] вбачається, що 20 грудня 2023 року зараховано кошти в сумі 12 000,00 грн, деталі операції: IPAY_CREDIT_MC1, Banderu 9 (а.с. 82-83). 
Вказані докази в їх сукупності є достатніми для встановлення обставини виконання свого обов`язку первісним кредитором ТОВ «Стар Файненс груп» за договором про надання фінансового кредиту №14879-12/2023 від 20.01.2023 щодо надання відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 12 000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву не скористалась та не надала жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора.
На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» позивач надав копії: договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»; платіжної інструкції №21233 від 30.04.2024 про виконання умов договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024; акту прийому- передачі реєстру боржників від 29.04.2024 до договору факторингу 29042024-1 від 29.04.2024, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»; витягу з реєстру боржників до договору факторингу 29042024-1 від 29.04.2024, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», згідно з якими право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №14879-12/2023 від 20.01.2023 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» ( а.с. 22-29). 
За розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Стар Файненс Груп», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №14879-12/2023 від 20.12.2023 станом на 29 квітня 2024 року складає 51 600,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 39 600,00 грн- сума заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 20.12.2023 по 29.04.2024, тобто в межах строку кредитування ( а.с. 19-21).
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ», зазначеним у позовній заяві, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №14879-12/2023 від 20.12.2023 станом на дату звернення до суду складає 51 600,00 грн, з яких: 12 000,00 грн- сума заборгованості за тілом кредиту; 39 600,00 грн- сума заборгованості за відсотками ( а.с. 3). 
Виходячи з викладених обставин та встановлених їм правовідносин, позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 000,00 грн підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем тіла кредиту ні на рахунки попереднього кредитора, ні на рахунки позивача. 
Щодо вимог про стягнення відсотків у розмірі 39 600,00 грн, нарахованих за період з 20.12.2023 по 29.04.2024 за ставкою 2,5 % від суми боргу за день, суд виходить з такого. 
22 листопада 2023 року прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом внесені зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, статтю 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Відтак, згідно з вказаним Законом максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати: протягом перших 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, до 22 квітня 2024 року - 2,5 %; протягом наступних 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, до 20 серпня 2024 року - 1,5 %; починаючи з 241 дня з дня набрання ним чинності, тобто з 21 серпня 2024 року - 1%.
Наведені обмеження мають імперативний характер і поширюються на всі договори про споживчий кредит, за якими нарахування процентів здійснювалося після набрання чинності Законом № 3498-ІХ, незалежно від дати укладення таких договорів. 
Отже, за кредитним договором №14879-12/2023 від 20.12.2023, укладеним з ОСОБА_1 , проценти повинні були бути нараховані у розмірі 2,5 % у період до 22 квітня 2024 року, а починаючи з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року у розмірі 1,5 %.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом за кредитним договором №14879-12/2023 від 20.12.2023 нараховані за період з 20.12.2023 по 29.04.2024 ( 132 дні) із розрахунку 300,00 грн за день (12 000,00 грн :100% х 2,5 % = 300,00 грн) (300,00 грн х 132 дні = 39 600,00 грн). 
Натомість, з урахуванням вимог статті 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» в редакції Закону України № 3498-ІХ від 22.11.2023, розмір процентів за вказаний період з 20.12.2023 по 29.04.2024 ( 132 дні) має бути розрахований: за період з 20.12.2023 по 22.04.2024 (125 днів із розрахунку 2,5 %) а за період з 23.04.2024 по 29.04.2024 ( 7 днів із розрахунку 1,5%). Отже, сума процентів за користування кредитом у розмірі 12 000,00 грн буде складати у загальному розмірі 38 760,00 грн, зокрема: за період з 20.12.2023 по 22.04.2024 - 37 500,00 грн (125 днів х 300,00 грн ( 12 000,00 грн:100% х2,5 % = 300,00 грн) та за період з 23.04.2024 по 29.04.2024 - 1 260,00 грн (7 днів х 180,00 грн ( 12 000,00 грн:100% х 1,5 % = 180,00 грн).
Відтак, позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за відсотками за кредитним договором № 14879-12-2023 від 20.12.2023 підлягають задоволенню на суму 38 760,00 грн, оскільки доказів сплати відповідачем процентів за користування кредитом у вказаному розмірі матеріали справи не містять. Позовні вимоги в частині стягнення суми відсотків за користування кредитом в іншому розмірі є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. 
Таким чином, позов необхідно задовольнити частково на стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №14879-12/2023 від 20.12.2023 в розмірі 50 760,00 грн, з яких: 12 000,00 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 38 760,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
За правилами пункту 6 частини першої статті 264 під час ухвалення судового рішення, суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України). 
Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу № 140854 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило за подання позовної заяви судовий збір 3 028,00 грн (а.с. 1). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 44,51). 
У зв`язку з висновком суду про часткове задоволення позову, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» пропорційно розміру задоволених позовних вимог (50 760,00 грн х100 %: 51 600,00 грн = 98,37 %) підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 978,64 грн ( 3 028,00 грн х 98,37 %:100%). 
На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №14879-12/2023 від 20 грудня 2023 року в розмірі 50 760 гривень, з яких: 12 000,00 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 38 760,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 978 гривень 64 копійки. 
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: м.Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок № 30.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса зареєстрованого місця перебування: АДРЕСА_2 . 
Повне заочне рішення суду складено 13 квітня 2026 року.
Суддя  Н. С. Бабич