ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/1019/25 	

Господарський суд Житомирської області у складі: 
судді Шніт А.В. 
секретар судового засідання Толстокарова І.С.

за участю представників сторін:
прокурор: Тарасюк В.С., посвід. № 071188 від 01.03.2023;
від позивача: не з`явився; 
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: Горкуша М.А., представник згідно з відомостями з ЄДРЮОФОПГО (брав участь в судовому засіданні 10.03.2026);
від третьої особи: Єлісєєв В.А., ордер серія АМ № 1149816 від 25.08.2025 (брав участь в судовому засіданні 10.03.2026); 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради 
до 1) Радомишльської міської ради
2) Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Дочірнє підприємство "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради 
про визнання незаконними та скасування наказу, скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування речових прав на земельну ділянку та зобов`язання повернути земельну ділянку 

Процесуальні дії по справі.
Керівник Коростишівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради з позовом до Радомишльської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просить:
1) визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 12.07.2019 №6-2010/14-19-СГ яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Макалевицької, Кочерівської, Чайківської, Забілоцької сільських рад та Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області в частині щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001, площею 44,1543га, що знаходиться за межами населених пунктів Радомишльської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області;
2) скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001, площею 44,1543га;
3) скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001, площею 44,1543га, припинивши право комунальної власності Радомишльської міської ради;
4) витребувати у Радомишльської міської ради на користь держави в особі Житомирської обласної ради у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001, в межах та конфігурації її накладення площею 3,000га на земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567 (відповідно до державного акту серії ЯЯ №073872 від 03.10.2006), відповідно до відомості обчислення площі перетину земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 та земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567, схеми земельної ділянки утвореної внаслідок перетину земельної ділянки та каталогу координат точок меж земельної ділянки ДП "Радомишльський лісгосп АПК" в системі координат СК-63, виготовлених Житомирською філією державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".
В якості правових підстав прокурор посилається, зокрема, на ст. 387, 391 Цивільного кодексу України, ст. 19, 55, 78, 84, 116, 141, 149, 152 Земельного кодексу України, ст. 1, 7, 8, 17 Лісового кодексу України.
Ухвалою від 13.08.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Дочірнє підприємство "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради; призначив підготовче засідання на 02.10.2025 о 10:40.
26.08.2025 за вх.№10653/25 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.
27.08.2025 за вх.№10738 через систему "Електронний суд" від третьої особи надійшли пояснення. 
02.09.2025 за вх.№10961/25 через систему "Електронний суд" від прокурора Коростишівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив.
05.09.2025 за вх.№11123 через систему "Електронний суд" від прокурора Коростишівської окружної прокуратури надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду з відповідними додатками.
02.10.2025 за вх.№12397 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника (вих.№р-5-21/797 від 01.10.2025). Разом з тим, згідно клопотання позивач підтримує поданий прокурором позов в повному обсязі.
Ухвалою від 02.10.2025 суд продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 23.10.2025 о 10:30.
10.10.2025 за вх.№12888 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача-1, відповідно до якого останній просить розглядати справу за відсутності його представника та повідомляє, що відзив подавати не буде.
21.10.2025 за вх.№13425 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою від 23.10.2025 суд продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 11.12.2025 о 09:30.
07.11.2025 за вх.№14184/25 через систему "Електронний суд" від прокурора Коростишівської окружної прокуратури надійшли пояснення.
Ухвалою від 11.12.2025 суд продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 20.01.2026 о 10:00.
16.01.2026 за вх.№628/26 через систему "Електронний суд" від заступника керівника Коростишівської окружної прокуратури надійшли пояснення (у порядку п.2 ч.1 ст.42 ГПК України) від 16.01.2026.
У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у м. Житомирі, 20.01.2026 о 10:00 розгляд справи №906/1019/25 не відбувся.
Ухвалою від 23.01.2026 суд призначив судове засідання на 12.02.2026 о 12:00.
10.02.2026 за вх.№1703 через систему "Електронний суд" від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надійшли додаткові пояснення у справі від 09.02.2026.
Ухвалою від 12.02.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1019/25 до судового розгляду по суті; призначив судове засідання на 10.03.2026 о 14:15.
В судовому засіданні 10.03.2026 прокурор підтримала позовні вимоги в повному обсязі, подала для долучення до матеріалів справи письмово викладене вступне слово.
Представник відповідача-2 заперечив проти позову в повному обсязі.
Представники позивача та відповідача-1 в судове засідання не прибули.
Представник третьої особи просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Протокольною ухвалою від 10.03.2026 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 19.03.2026 о 14:15.
Разом з тим, ухвалою від 10.03.2026 суд повідомив Житомирську обласну раду та Радомишльську міську раду про оголошену перерву в судовому засіданні. Вказана ухвала надіслана в електронні кабінети сторін, прокурора та третьої особи.
11.03.2026 за вх.№3095 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшли письмові дебати по справі.
19.03.2026 за вх.№3529 через систему "Електронний суд" надійшла заява відповідача-1 про розгляд справи за відсутності його представника.
В судовому засіданні 19.03.2026 прокурор просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Сторони та третя особа повноважних представників в судове засідання не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином шляхом надсилання ухвали суду від 10.03.2026 в їх електронні кабінети, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с.141 на звороті, 142 на звороті - 144, т.1).
Крім того, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сторони та третя особа мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Отже, сторони та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду в справі №906/1019/25.
Згідно з п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка представників сторін та третьої особи в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що їх відсутність не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 19.03.2026 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що до складу земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, які передано у комунальну власність Радомишльської міської ради, безпідставно увійшла земельна ділянка лісового фонду комунальної власності, що перебуває в управлінні та розпорядженні Житомирської обласної ради та постійному користуванні Дочірнього підприємства "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради.
Позивач згідно клопотання від 01.10.2025 підтримує поданий прокурором позов в повному обсязі.
Відповідач-1 правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.
Заперечуючи проти позову відповідач-2 зазначає, що вказана прокурором земельна ділянка на момент подання позовної заяви, не зареєстровані за Житомирською обласною радою або її комунальним лісогосподарським підприємством, відповідно до ст.125, 126 Земельного кодексу України, а тому взагалі відсутнє будь-яке порушене право вказаних юридичних осіб (державних органів), інтереси яких захищає орган прокуратури. Вважає, що прокурором не доведено порушення відповідачем інтересів держави; належним способом захисту права особи, яка позбавлена володіння земельною ділянкою є віндикаційний позов.
Відповідач-2 звертає увагу, що спірна земельна ділянка знаходиться на території Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області та не перебуває у спільній власності територіальних громад, відтак у Житомирської обласної ради відсутнє право комунальної власності на земельну ділянку, що є предметом спору.
Як стверджує відповідач-2, даний позов прокурора є позовом держави до неї самої.
Відповідач-2 вказує, що для вирішення подібних спорів земельна ділянка має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі, які можуть міститися у висновку експерта. Проте, прокурор для виконання дослідження з визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі звернувся до ДП "Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою". В абзаці 3 листа даної організації вказано, що Житомирська філія державного підприємства "Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" є підрядною організацією, яка відповідно до положення про філію не надає послуг щодо експертних рішень у зв`язку з відсутністю спеціаліста з відповідним дозволом згідно чинного законодавства. Тому відповідач-2 вважає, що такий лист не може слугувати доказом у справі та на його основі неможливо здійснити витребування у Радомишльської міської ради на користь держави в особі Житомирської обласної ради земельну ділянку, в межах та конфігурації їх накладення на земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567.
Прокурор згідно відповіді на відзив вважає доводи відповідача-2 необґрунтованими та такими, що не спростовують законності позовних вимог.
Третя особа відповідно до пояснень від 27.08.2025 просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що земельна ділянка №2 площею 3,000га, власником якої є Житомирська обласна рада, право постійного користування ДП "Радомишльський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" на яку посвідчено Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ №073872 від 03.10.2006, має 100% накладення на земельну ділянку 1825084800:04:000:0001 площею 44,1543га із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, суб`єктом права власності якої є Радомишльська міська рада Житомирської області, та яка розташована на території Радомишльської міської ради (ліквідованої Кочерівської сільської ради) Житомирського району Житомирської області за межами населених пунктів.
Згідно пояснень від 09.02.2026 відповідач-2 вважає, що ефективним та достатнім способом захисту є віндикаційний позов про витребування спірних частин земельних ділянок, не скасовуючи при цьому накази та рішення органів державної влади та місцевого самоврядування, державну реєстрацію спірних земельних ділянок та речові права на них.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 12.07.2019 №6-2010/14-19-СГ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Макалевицької, Кочерівської, Чайківської, Забілоцької сільських рад та Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.55, т.1).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельну ділянку з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 зареєстровано в Державному земельному кадастрі 10.07.2019 (а.с.88, т.1).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 01.12.2020 №19-ОТГ передано Радомишльській міській раді Радомишльського (Житомирського) району Житомирської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1236,4757га, які розташовані за межами населених пунктів Радомишльської міської об`єднаної територіальної громади Радомишльського (Житомирського) району Житомирської області, згідно із актом приймання передачі (а.с.42, т.1).
01.12.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області та Радомишльською міською радою складено акт приймання - передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність. Зазначено, що цей акт разом із наказом ГУ Держгеокадастру у Житомирській області №19-ОТГ від 01.12.2020 є підставою для державної реєстрації права, на вказані у додатку земельні ділянки, комунальної власності Радомишльської міської об`єднаної територіальної громади (а.с.43, т.1).
Згідно з додатком до акту, Радомишльській територіальній громаді передано земельні ділянки, зокрема, земельну ділянку під порядковим №63, кадастровий номер 1825084800:04:000:0001 площею 44,1543га з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення (а.с. 44-46, т.1).
Рішенням Радомишльської міської ради №110 від 03.12.2020 прийнято у комунальну власність Радомишльської міської ради земельні ділянки державної власності, згідно додатку, у тому числі, ділянку з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 (порядковий номер 63) (а.с.48-51, т.1).
На підставі вищевказаних документів за Радомишльською об`єднаною територіальною громадою в особі Радомишльської міської ради Житомирської області державним реєстратором Городоцької селищної ради 13.01.2021 зареєстровано право комунальної власності на вказану земельну ділянку, номер відомостей про речове право 40141414, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2072845718250, що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.07.2025 №436265981 (а.с.86-87, т.1).
Прокурор доводить, що вказана ділянка площею 44,1543га, частково сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області та у постійному користуванні ДП "Радомишльський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради.
Так, на підставі розпорядження Радомишльської районної державної адміністрації від 06.09.2005 №179 (а.с.166-168, т.1) ДП "Радомишльський лісгосп АПК" 03.10.2006 видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №073872, яким засвідчено право постійного користування 4 земельними ділянками на території Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області загальною площею 107,6га зокрема, земельною ділянкою №2 з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567 площею 3,0000га (а.с.62, т.1).
Як вказано в позові, земельна ділянка з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 площею 44,1543га накладається на землі 11 виділу 29 кварталу Забілоцького лісництва, які перебувають у постійному користуванні Дочірнього підприємства "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (надалі - ДП "Радомишльський лісгосп АПК").
З інформації ДП "Радомишльський лісгосп АПК" вбачається (а.с.28-38, т.1), що відповідно до розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 06.09.2005 №179 "Про передачу в постійне користування земельних ділянок лісового фонду", затверджено матеріали технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та складання державних актів на право постійного користування землею ДП "Радомишльский лісгосп АПК". Передано у постійне користування ДП "Радомишльський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомирагроліс" земельні ділянки лісового фонду за межами населених пунктів Радомишльського району Житомирської області загальною площею 12288,90га в розрізі міської і сільських рад району згідно додатку.
За Планом лісонасаджень Забілоцького лісництва ДП "Радомишльський лісгосп АПК", який є складовою частиною Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Радомишльський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської області, 11 виділ 29 кварталу Забілоцького лісництва має площу 3,0000га. Конфігурація та місцезнаходження земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567 відповідає 11 виділу вказаного кварталу Забілоцького лісництва (а.с.63-68, 152-163, т1).
З таксаційного опису, який також є складовою частиною Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Радомишльський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської області, у виділі 11 кварталу 29 зростають лісові насадження віком 60 років (станом на 2016 рік), висотою 24 м, повнота насаджень - 0,5 (а.с.67-68, 157-158, т.1).
Відповідно до акту обстеження від 22.07.2025, у 11 виділі 29 кварталу Забілоцького лісництва наявні насадження вільхи чорної віком 60 років (а.с.149-151,т.1).
При цьому, за категоріями лісів ДП "Радомишльський лісгосп АПК", насадження у 11 виділі 29 кварталу Забілоцького лісництва належать до лісів уздовж берегів річок, навколо озер, водойм та інше.
З викопіювання, виготовленого Житомирською філією Державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" з відображенням території перетину, площею перетину, а також каталогами координат точок меж території перетину, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 накладається на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ДП "Радомишльський лісгосп АПК" згідно з державним актом серії ЯЯ №073872 від 03.10.2006. Площа накладення становить 3,0000 гектара (а.с.114-115, т.1).
У відповідності до інформації та фрагменту картографічних матеріалів, відомостей програмного забезпечення Google Earth Pro з нанесеними межами кварталу 29 Забілоцького лісництва наданих Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням ВО "Укрдержліспроект", земельна ділянка 1825084800:04:000:0001 повністю накладається на 11 виділ 29 кварталу Забілоцького лісництва (а.с.95-100, т.1).
За доводами прокурора до складу земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, які передано у комунальну власність Радомишльської міської ради, безпідставно увійшла земельна ділянка лісового фонду комунальної власності, що перебуває в управлінні та розпорядженні Житомирської обласної ради та постійному користуванні Дочірнього підприємства "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій згідно зі ст. 23 Закону "Про прокуратуру" стала усвідомлена пасивна поведінка позивача.
Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання у користування.
Згідно положень ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (п."б" ч.1 ст.164 Земельного кодексу України).
Порушення інтересів держави прокурор обґрунтовує тим, що земельна ділянка лісового фонду площею 3,0000га (площа накладення), внаслідок незаконно проведеної інвентаризації (в частині включення лісових масивів до складу земель сільськогосподарського призначення), з порушенням порядку встановленого законом, вибула з володіння Житомирської обласної ради та постійного користування ДП "Радомишльський лісгосп АПК", який, в свою чергу, не може забезпечувати її охорону та належне обслуговування. Ліс віком 60 років може бути знищено, натомість суспільство втрачає можливість задоволення власних потреб у лісових ресурсах, які здійснюють водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції (ст.1 ЛК України). До того ж, суспільний інтерес полягає у необхідності відновлення законності при використанні земель лісогосподарського призначення. Вказані порушення інтересів держави та інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області, на думку прокурора, свідчать про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у розумінні ст.23 Закону України "Про прокуратуру".
Положеннями ч.2 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Згідно з п.19, 20, 32 ч.1 ст.43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: 
- вирішення за дорученням відповідних рад питань про продаж, передачу в оренду, під заставу об`єктів комунальної власності або прийняття рішення про здійснення публічно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, що забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об`єктів в установленому законом порядку;
- вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру";
- надання згоди на передачу об`єктів з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст та прийняття рішень про передачу об`єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районних, обласних рад, у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.
Відповідно до ст. 8 Земельного кодексу України до повноважень обласних рад у галузі земельних відносин належить:
а) розпорядження землями, що знаходяться у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області;
в) забезпечення реалізації державної політики в галузі використання та охорони земель;
е) організація землеустрою;
и) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Згідно доводів прокурора, які не спростовані сторонами спору, Житомирська обласна рада рішення про вилучення з комунальної власності, постійного користування ДП "Радомишльський лісгосп АПК" земель лісогосподарського призначення не приймала, а останнє - свою письмову згоду на вилучення земель не надавало.
За наведених обставин, саме Житомирська обласна рада є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично, надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушено законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси, держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо у відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Сам факт незвернення до суду уповноваженим органом з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, територіальної громади, свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Як свідчать матеріали справи, Коростишівська окружна прокуратура 17.07.2025 надіслала Житомирській обласній раді повідомлення за №53/1-3234 вих 25 в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яким поінформовано про встановлені порушення інтересів держави та необхідність поновлення законних прав та інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст області. Також прокуратурою роз`яснено, що у разі невжиття заходів до поновлення порушених прав, такі заходи вживатимуться прокуратурою самостійно (а.с.169-175, т.1).
У відповідь на вказане повідомлення Житомирська обласна рада листом від 28.07.2025 №р-5-21/580 повідомила, що їй не відомі обставини порушення ГУ Держгеокадастру у Житомирській області інтересів держави при розпорядженні спірною земельною ділянкою, разом з тим обласна рада не заперечує щодо представництва прокуратурою в суді інтересів держави в особі Житомирської обласної ради (а.с.176-177, т.1).
Отже, прокурор відповідно до норм ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" обґрунтував необхідність представництва інтересів держави, оскільки компетентний орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не відреагував на стверджуване порушення вимог законодавства.
Звертаючись до Житомирської обласної ради до подання позову, прокурор надав їй можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову до суду. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після повідомлення прокурора про стверджуване порушення, кваліфікується як бездіяльність відповідного органу та є достатньою підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.
Таким чином, суд встановив, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру". 

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. 
Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Положення ст.14 Конституції України визначають, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги (ст.5 Лісового кодексу України).
Згідно зі ст.55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.
Згідно положень ст.7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. 
Статтею 8 Лісового кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.
Згідно із статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачено ст.122 Земельного кодеску України. Так, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб (ч.2).
Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ст. 57 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України).
Відповідно до ст.47 Лісового кодексу України лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та здійснюється державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.1).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 12.07.2019 №6-2010/14-19-СГ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Макалевицької, Кочерівської, Чайківської, Забілоцької сільських рад та Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.55, т.1).
Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 01.12.2020 №19-ОТГ на підставі акту приймання передачі від 01.12.2020 у комунальну власність Радомишльської міської ради Радомишльського (Житомирського) району Житомирської області передано 71 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1236,4757га, в тому числі, земельну ділянку з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 площею 44,1543га з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення (а.с.42-46, т.1).
На підставі розпорядження Радомишльської районної державної адміністрації від 06.09.2005 №179 (а.с.166-168, т.1) ДП "Радомишльський лісгосп АПК" 03.10.2006 видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №073872, яким засвідчено право постійного користування 4 земельними ділянками на території Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області загальною площею 107,6га, зокрема, земельною ділянкою №2 з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567 площею 3,0000га (а.с.62, т.1).
За Планом лісонасаджень Забілоцького лісництва ДП "Радомишльський лісгосп АПК", який є складовою частиною Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Радомишльський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської області, 11 виділ 29 кварталу Забілоцького лісництва має площу 3,0000га. Конфігурація та місцезнаходження земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567 відповідає 11 виділу вказаного кварталу Забілоцького лісництва (а.с.63-68, 152-163, т1).
Судом встановлено, що у виділі 11 кварталу 29 Забілоцького лісництва наявні лісові насадження віком 60 років (станом на 2016 рік), висотою 24 м, повнота насаджень - 0,5, що підтверджує їхнє лісогосподарське призначення.
З викопіювання, виготовленого Житомирською філією Державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" з відображенням території перетину, площею перетину, а також каталогами координат точок меж території перетину, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 накладається на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ДП "Радомишльський лісгосп АПК" згідно з державним актом серії ЯЯ №073872 від 03.10.2006. Площа накладення становить 3,0000 гектара (а.с.114-115, т.1).
У відповідності до інформації та фрагменту картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталу 29 Забілоцького лісництва, наданих Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням ВО "Укрдержліспроект", земельна ділянка 1825084800:04:000:0001 повністю накладається на 11 виділ 29 кварталу Забілоцького лісництва (а.с.95-100, т.1).
З приводу заперечень відповідача щодо неналежності такого доказу, як викопіювання Житомирської філії Державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", суд зазначає наступне.
Вказане викопіювання виготовлене сертифікованим інженером-землевпорядником, що підтверджується наявним у матеріалах справи кваліфікаційним сертифікатом №016617 від 07.01.2025 (а.с.119, т.1), та за допомогою відповідного програмного забезпечення, ліцензія на використання якого наявна в Державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (а.с.116, т.1), тому в суду відсутні підстави для сумніву щодо компетенції виконавця та наданого ним викопіювання.
Разом з тим, окрім згаданого викопіювання, матеріали справи містять інформацію та фрагмент картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталу 29 Забілоцького лісництва, наданих Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням ВО "Укрдержліспроект", яке є спеціалізованою установою, що здійснює лісовпорядкування на всій території України, відповідно до яких, земельна ділянка 1825084800:04:000:0001 повністю накладається на 11 виділ 29 кварталу Забілоцького лісництва (а.с.95-96, т.1).
Що також підтверджує факт часткового накладення земельної ділянки 1825084800:04:000:0001 на земельну ділянку лісового фонду з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567.
При цьому, відповідачем-2 не надано жодних доказів на спростування вказаних обставин або будь-яких даних щодо іншого розташування спірної земельної ділянки.
Таким чином, наведені доводи відповідача 2 є необґрунтованими.
З викладеного вбачається, що земельна ділянка 1825084800:04:000:0001 сформована за рахунок земель лісового фонду і, відповідно до вимог Земельного та Лісового кодексів України та Порядку ведення Державного земельного кадастру, не могла бути віднесена до земель сільськогосподарського призначення державної власності.
Таким чином, інвентаризація та подальша реєстрація земельної ділянки 1825084800:04:000:0001 як землі сільськогосподарського призначення комунальної власності, що здійснена на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-2010/14-19-СГ від 12.07.2019 та №19-ОТГ від 01.12.2020, була проведена з порушенням вимог законодавства.
Так як наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №19-ОТГ від 01.12.2020 "Про передачу у комунальну власність" вичерпав свою дію виконанням, тому прокурором вимога про визнання його незаконним та скасування не заявлена.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 12.07.2019 №6-2010/14-19-СГ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель" підлягає скасуванню в частині щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001, площею 44,1543га, що знаходиться за межами населених пунктів Радомишльської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області.

Щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки та державної реєстрації всіх речових прав на земельну ділянку.
Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки (ч.6 ст.16 Закону України "Про державний земельний кадастр").
Частиною 10 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). 
Відповідно до абз.2 ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Оскільки суд встановив, що Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області порушено положення законодавства при затвердженні технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (наказ №6-2010/14-19-СГ від 12.07.2019) та реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 площею 44,1543га, як землі сільськогосподарського призначення, а також те, що вищевказана земельна ділянка накладається на землі лісового фонду, що перебувають в постійному користуванні ДП "Радомишльський лісгосп АПК", державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 площею 44,1543га в Державному земельному кадастрі підлягає скасуванню.
Одночасно підлягає скасуванню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державна реєстрація всіх речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 площею 44,1543га, з припиненням права комунальної власності Радомишльської міської ради.

Щодо витребування на користь держави в особі Житомирської обласної ради земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001, в межах та конфігурації її накладення площею 3,000га на земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №310/11024/15-ц та від 01 квітня 2020 року у справі №610/1030/18).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є правомірним та ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 22 лютого 2022 року у справі №761/36873/18.
Застосований судом спосіб захисту має бути правомірним - таким, що відповідає правовій природі відносин, що виникли між сторонами спору, тобто відповідати праву; тоді як ефективність характеризує спосіб захисту відповідно до критерію його дієвості у відновленні порушеного права та інтересу.
Згідно із частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Статтею 330 ЦК України встановлено, що в разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.
Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних (а так само інших зобов`язальних) відносин, і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У такому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною правочину, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, визначених частиною першою статті 388 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі №6-2407цс15).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, від 22 січня 2020 року у справі №910/1809/18, від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18, від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц та інших.
Також Велика Палата Верховного Суду виснувала, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є неодмінним для ефективного відновлення його права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц).
Наведені висновки зроблені з урахуванням пункту 9 частини першої статті 27 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідно до якого державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Тобто Велика Палата Верховного Суду послідовно викладала висновки про те, що у разі пред`явлення позову про витребування - інші способи захисту є неефективними, оскільки рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є самостійною і достатньою підставою для здійснення (проведення) державної реєстрації речових прав за позивачем.
Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, суд дійшов висновку, що земельна ділянка лісогосподарського призначення площею 3,000га внаслідок накладення земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 на земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567, вибула з володіння власника держави в особі Житомирської обласної ради поза її волею та без наявності передбачених законом правових підстав.
Згідно з вимогами статей 83, 84 Земельного кодексу України землі лісогосподарського призначення є землями державної власності та не можуть передаватися у приватну власність, якщо інше прямо не передбачено законом. Матеріали справи не містять жодного документального підтвердження зміни категорії земель, погодження уповноважених органів чи прийняття компетентним органом рішення про вилучення частини земель лісового фонду площею 3,000га. Будь-які правочини або акти органів влади, які б легалізували передачу цієї частини державної землі, відсутні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що спірна частина земельної ділянки вибула з володіння держави не з її волі, що повністю відповідає умовам частини першої статті 388 ЦК України, які визначають підстави для витребування майна у добросовісного набувача.
Право держави в особі Житомирської обласної ради на спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема відповідним державним актом на право постійного користування, планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування та іншими документами, які засвідчують правомірність набуття та здійснення державою своїх повноважень у сфері управління землями лісогосподарського призначення.
Досліджені судом докази свідчать, що земельна ділянка з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 була сформована з порушенням вимог законодавства, без урахування існуючих меж земель лісового фонду, що призвело до накладення та поглинання земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567. Отже, формування та державна реєстрація спірної ділянки відбулася з порушенням прав держави як власника, що підтверджує незаконність володіння відповідачем спірною частиною земельної ділянки.
З огляду на викладене, ефективним способом захисту порушеного права держави є саме витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння, що узгоджується з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду.
Враховуючи те, що земельна ділянка площею 3,000га вибула з володіння держави не з її волі та перебуває у незаконному володінні саме відповідача-1, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для витребування зазначеної земельної ділянки на користь держави в особі Житомирської обласної ради у межах та конфігурації її накладення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України). 
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 16.10.2024 у справі 908/1336/23 (908/3008/23). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи. 
У позовні заяві прокурором зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 15 140,00грн за чотири вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, а також 1 500,00грн витрат на виготовлення викопіювання щодо накладення земельної ділянки.
Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З позовної заяви вбачається, що прокурором пред`явлено до відповідачів три вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.
За подання даного позову до суду Житомирською обласною прокуратурою сплачено судовий збір в розмірі 12 112,00грн що підтверджується платіжною інструкцією №1740 від 25.07.2025 (а.с.189, т.1).
Згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи, що перша позовна вимога спровокована неправильними діями відповідача-2, сплачений за неї судовий збір в розмір 3 028,00грн суд покладає на відповідача-2. Решту витрат по сплаті судового збору суд покладає на відповідачів в рівних частинах, по 4 542,00грн з кожного.
Щодо заявлених прокурором 1 500,00грн витрат на виготовлення викопіювання щодо накладення земельної ділянки, суд зазначає.
За приписами ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження виконання робіт з надання інформаційно-консультаційних послуг з питань землевпорядкування, земельного законодавства України, в матеріалах справи наявний договір №113 від 23.07.2025 (надалі – договір №113), укладений між Житомирською філією Державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та Житомирською обласною прокуратурою, відповідно до якого вартість робіт становить 1 500,00грн (а.с.109-113 т.1).
25.07.2025 сторонами договору №113 підписано акт здавання-приймання виконаних робіт (а.с.113, т.1).
Відповідно до платіжної інструкції №1742 від 25.07.2025 Житомирською обласною прокуратурою проведено оплату згідно договору №113 та акту від 25.07.2025 в розмірі 1 500,00грн (а.с.112, т.1).
Оскільки прокурором підтверджено понесені витрати в розмірі 1 500,00грн, суд покладає їх на відповідачів в рівних частинах, по 750,00грн з кожного. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд  
ВИРІШИВ:  
1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 12.07.2019 №6-2010/14-19-СГ яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Макалевицької, Кочерівської, Чайківської, Забілоцької сільських рад та Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області в частині щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001, площею 44,1543га, що знаходиться за межами населених пунктів Радомишльської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області.

3. Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001, площею 44,1543га.

4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001, площею 44,1543га, припинивши право комунальної власності Радомишльської міської ради.

5. Витребувати у Радомишльської міської ради (12201, Житомирська обл., Житомирський р-н, м. Радомишль, Соборний майдан, буд.12; ідентифікаційний код 25923935) на користь держави в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, буд.1; ідентифікаційний код 13576948) у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001, в межах та конфігурації її накладення площею 3,000га на земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567 (відповідно до державного акту серії ЯЯ №073872 від 03.10.2006), відповідно до відомості обчислення площі перетину земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:04:000:0001 та земельної ділянки з кадастровим номером 1825084800:05:000:0567, схеми земельної ділянки утвореної внаслідок перетину земельної ділянки та каталогу координат точок меж земельної ділянки ДП "Радомишльський лісгосп АПК" в системі координат СК-63 виготовлених Житомирською філією державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

6. Стягнути з Радомишльської міської ради (12201, Житомирська обл., Житомирський р-н, м. Радомишль, Соборний майдан, буд.12; ідентифікаційний код 25923935)
на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м.Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 11, ідентифікаційний код 02909950):
- 4 542,00грн судового збору;
- 750,00грн витрат на виготовлення викопіювання щодо накладення земельних ділянок.

7. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (10002, м. Житомир, вул. Довженка, буд.45; ідентифікаційний код 39765513)
на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м.Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 11, ідентифікаційний код 02909950):
- 7 570,00грн судового збору;
- 750,00грн витрат на виготовлення викопіювання щодо накладення земельних ділянок.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повне рішення складено: 06.04.26 

Суддя Шніт А.В. 

Надіслати: 
1 - Коростенській окружній прокуратурі в кабінет "Електронного суду"
2 - Житомирській обласній прокуратурі в кабінет "Електронного суду"
3 - позивачу в кабінет "Електронного суду"
4, 5 - відповідачам в кабінети "Електронного суду"
6 - третій особі в кабінет "Електронного суду"