Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року Справа№200/8500/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ЄДРПОУ 37567866) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2025 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України (далі-відповідач), в якій просить суд:
- визнати відповідь у вигляді листа Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України (Код ЄДРПОУ 37567866) 30 10251 07128 01001 від 10.09.2025 року – протиправною бездіяльністю Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України (Код ЄДРПОУ 37567866), так як є відповіддю не повною та не об`єктивною на звернення-скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 19.08.2025 року, в порушення ст. 19 Закону України “Про звернення громадян” та ст. 19 Конституції України;
- зобов`язати Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України (Код ЄДРПОУ 37567866) надати відповідь на звернення-скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 19.08.2025 року, яка (відповідь на скаргу від 19.08.2025 року) за своєю суттю відповідає ст. 19 Закону України “Про звернення громадян” та висновкам суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України зі скаргою від 19.08.2025 року, проте відповідач в листі від 10.09.2025 не надав відповіді з її належним обґрунтуванням і вирішенням поставлених у зверненні питань, які викладені у скарзі.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
07 листопада 2025 року ухвалою відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що листом від 10.09.2025 № 363/0/186-25 розглянув скаргу від 19.08.2025 та надав роз`яснення порядку звернення для отримання посвідчення та нагрудного знака «Ветеран праці».
Разом із цим, зауважив, що відповідно до пункту 1.2 Положення про управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, затвердженої розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.07.2024 № 667 Управління безпосередньо підпорядковане заступнику голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації згідно із розподілом обов`язків, а також підзвітне і підконтрольне Департаменту соціальної та ветеранської політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Таким чином, скарга на дії та бездіяльність Управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в порядку підлеглості мала бути подана до Департаменту соціальної та ветеранської політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) або до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації.
Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В подальшому позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що викладені у відзиві заперечення не спростовують наведених у позовній заяві обставин.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 засобами електронної пошти надіслав до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України скаргу від 19.08.2025 на діяльність УСЗН м. Києва (Святошинський р-н).
У вказаній скарзі позивач просив визнати діяльність УСЗН м. Києва (Святошинський р-н) по викладенням (у скарзі) причинам відхилення його заяви від 16.08.2025, поданої відповідно до п. 4 Положення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1994 року № 521 – протиправною. Зобов`язати УСЗН м. Києва (Святошинський р-н) розглянути його заяву від 16.08.2025, подану відповідно до п. 4 Положення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1994 № 521 по суті та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" та Положення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1994 року № 521.
Листом № 363/0/186-25 від 10.09.2025 Міністерство надало відповідь на вказану скаргу, в якій рекомендовано позивачу звернутися до центру надання адміністративних послуг за місцем проживання із заявою та необхідними документами для отримання посвідчення і нагрудного знака “Ветеран праці”. 
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Закон України “Про звернення громадян” (далі- Закон) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Статтею 1 Закону України “Про зверенння громадян” визначено зокрема, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до статті 3 зазначеного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Статтею 4 Закону України “Про звернення громадян” визначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:
порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);
створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;
незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Вимоги до звернення встановлені ст. 5 цього Закону, у якій зазначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР).
Відповідно до статті 15 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Статтею 19 Закону встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Отже, з аналізу зазначених норм Закону України "Про звернення громадян" слідує, що органи державної влади повинні або розглянути питання, зазначені у скарзі по суті та повідомити про результати такого розгляду, або протягом п`яти днів переслати таку скаргу за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомити громадянину, який подав звернення.
Дослідівши докази, які містяться у матеріалах адміністративної справи, судом установлено, що відповідач на подану позивачем скаргу надав останньому лише роз`яснення порядку звернення для отримання посвідчення і нагрудного знака “Ветеран праці”, однак позивач з цього приводу до відповідача не звертався, тобто відповідачем скарга позивача розглянута не по суті. Водночас відповідач, якщо вважав/вважає, що питання порушені у скарзі позивача не входять до його повноважень, за належністю таку скаргу відповідному органу чи посадовій особі також не переслав, чим допущена бездіяльність щодо належного розгляду скарги.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, у розглядуваному випадку з огляду на встановлені обставини у справі, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України щодо належного розгляду скарги ОСОБА_1 від 19.08.2025 року та зобов`язання Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 19.08.2025 року відповідно до приписів Закону України “Про звернення громадян”, з урахуванням висновків суду.
Зважаючи на те, що позивачем сплачено судовий збір в загальній сумі 1211,20 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ЄДРПОУ 37567866) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України щодо належного розгляду скарги ОСОБА_1 від 19.08.2025 року.
Зобов`язати Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ЄДРПОУ 37567866) повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 19.08.2025 року відповідно до приписів Закону України “Про звернення громадян”, з урахуванням висновків суду.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ЄДРПОУ 37567866) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Повний текст рішення складено та підписано 18 лютого 2026 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя О.В. Зінченко