Справа № 352/2421/25
Провадження № 2/352/168/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі судді Гриньків Д.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.
17.10.2025 року представник позивача звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.02.2024 року відповідач та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» уклали договір кредитної лінії № 00-9618040 в формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в загальному розмірі 10000 грн, на строк 360 днів до 02.02.2025 року зі сплатою процентів за стандартною процентною ставкою, яка складає 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії та зниженої процентної ставки 1,36%. Комісія за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає: 1000 грн.
Всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі – 48 000,00 грн, яка складається з: 11 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 37 000,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
21.10.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9618040 від 08.02.2024 року в загальному розмірі 48000 грн.
Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, без участі представника позивача, зазначив, що не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення.
Відповідачу ОСОБА_1 була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі за адресою реєстрації останньої, датою вручення якої у відповідності до п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, є 19.02.2026 року. Правом на подання відзиву не скористалася.
ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.
Судом з метою визначення територіальної підсудності та встановлення реєстрації місця проживання відповідача зроблено запит у відповідний відділ Державної міграційної служби України.
04.11.2025 року до суду надійшла відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління ДМСУ, в якій вказано місце реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Тисменицького районного суду від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано докази.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. 
ІV. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 08.02.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ" та відповідачем укладено кредитний договір № 00-9618040 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. 
Відповідно до п. 1.1. кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Згідно п.1.2. договору сума ліміту кредитної лінії складає: 10000 гривень. Тип Кредиту – кредитна лінія. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. 
Пунктом 1.3. договору передбачено, що строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «04» березня 2024р., та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. 
Тип процентної ставки – фіксована (п. 1.4 договору). Пунктом 1.4.1. договору вказано, що стандартна процента ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору. 
Пунктом 1.4.2. договору передбачено, що знижена процентна ставка становить 1,36% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом протягом строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору.
У пункті 1.5. договору передбачено, що за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 1000 грн.
Відповідно до п. 2.2. договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України « Про електронну комерцію» .
Згідно п. 2.8 договору сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 7000 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки ) НОМЕР_1 . 
Договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 94250, 08.02.2024 року об 11:55:35 год, який був надісланий на відповідний номер телефону (а.с.27-31).
У паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 11758, зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту: кредитна лінія, сума кредиту: 10000 грн, строк кредитування: 360 днів, мета отримання: споживчі потреби, спосіб отримання кредиту - безготівковим шляхом на рахунок позичальника; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка: 873,80 % річних, тип процентної ставки: фіксована; платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: комісія за надання кредиту: 1000 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування складає 97145 грн; реальна річна процентна ставка за пільговий період: 902,62% річних (а.с. 20-21).
Видача кредиту відповідачу ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в сумі 10000 грн за договором № 00-9618040 від 08.02.2024 року здійснена шляхом перерахування на банківську картку НОМЕР_1 , номер транзакції 40738-61569-21654, підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 1289/10 від 30.10.2024 р. про успішність операцій та додатку до цієї інформаційної довідки, згідно якої ТОВ «Макс Кредит» надало додаткову інформацію щодо ПІБ та РНОКПП та номерів договорів позичальників, яким були перераховані кошти через платіжний сервіс «Platon» ТОВ «Платежі Онлайн» (а.с.17-18, 15-16).
Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-9618040 від 08.02.2024 року за боржником ОСОБА_1 рахується заборгованість у загальному розмірі 48000 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 37000 грн - заборгованість за процентами, 1000 грн - заборгованість за комісією. Нарахування відсотків здійснювалось за період з 08.02.2024 року по 28.08.2024 року. При цьому в рахунок погашення заборгованості за кредитом боржником було здійснено платежі загальною сумою 3100 грн (а.с.41-42).
21.10.2024 року між ТОВ ФК «ЕЙС» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № № 00-9618040 від 08.02.2024 року в загальному розмірі 48000 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу (а.с.48-50, 46-47).
Виписка ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» з особового рахунка за кредитним договором № № 00-9618040 від 08.02.2024 року свідчить про наявність у ОСОБА_1 станом на дату 01.10.2025 року заборгованості за договором, за яким: прострочене тіло - 11000 грн, прострочені відсотки - 37000 грн, що в загальному становить 48000 грн (а.с.40).
Згідно інформації, яка надана акціонерним товариством комерційний банк «Приват банк» на вимогу ухвали суду, в банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) емітовано картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ); 08.02.2024 року сума коштів 10000 грн надійшла на вказаний рахунок. Номер НОМЕР_5 був  фінансовим номером ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) (а.с.74-76).
V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Щодо врахування положень Закону України «Про споживче кредитування».
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
VІ. Висновки суду.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.
Судом встановлено, що 08.02.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Макс Кредит" укладено кредитний договір № 00-9618040 в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на суму кредиту 10 000 грн зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1 000 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на її банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою - 2,47% за кожен день користування кредитом протягом строку дії кредитної лінії, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 94250, що був надісланий на номер телефону, що вказаний в договорі.
Відповідач отримала кредит, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» з додатком та інформацією наданою АТ КБ «Приватбанк», в подальшому розпорядилася даними коштами на власний розсуд, свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, кредитні кошти не повернула.
Відтак, на думку суду, слушними є позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 000 грн.
Окрім цього, кредитний договір № 00-9618040 від 08.02.2024 року передбачає одноразову сплату комісії за надання кредиту у розмірі 1 000 грн. В той же час, позивач не просив стягнути з відповідача комісію за надання кредиту, а включив цю суму до тіла кредиту. Таким чином суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 1 000 грн слід відмовити, виходячи із того, що надання кредиту в такій сумі позивачем не доведено, вимоги про стягнення комісії не заявлено. При цьому виходячи із принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд самостійно не може уточняти складові заборгованості, заявленої до стягнення.
Так, оскільки договір про споживчий кредит укладений після вступу в законну силу 24.12.2023 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», відтак на вказаний договір поширюється дія ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому, розмір денної процентної ставки за вказаним договором не може перевищувати 1%.
З огляду на таке, відсотки за користування кредитом мають бути розраховані з урахуванням ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», та становитимуть 17 300 грн ((10 000*1%204 днів) - 3 100 грн (сума погашення заборгованості за відсотками)).
Відтак позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом підлягають до часткового задоволення.
VІІ. Судові витрати.
Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому з відповідача слід стягнути 1 377,74 гривень судового збору на користь позивача.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 7 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору від 20.08.2025 року про надання правової допомоги, які і заявив до стягнення з відповідача.
На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази:
договір про надання правової допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс" та адвокатським об`єднанням «Соломко та партнери» (а.с.38-39);
додатковою угодою № 25770797239 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с.37);
протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правової допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року, який є Додатком №1 до вказаного договору (а.с.39зв);
акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 до договору про надання правової № 20/08/25-01 від 20.08.2025 на загальну суму 7000 грн (а.с.36);
свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 від 19.10.2018 року виданого на ім`я Соломко Олексія Володимировича (а.с.34);
довіреність від 11.08.2025 року (а.с.33).
Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.
Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 7000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився.
В той же час, враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у стягненні зазначеного розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.
Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-9618040 від 08.02.2024 року в сумі: 27 300 (двадцять сім тисяч триста) грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту становить – 10 000 (десять тисяч) грн, заборгованість за сумою відсотків – 17 300 (сімнадцять тисяч триста) грн.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 377 (одна тисяча триста сімдесят сім) грн 74 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 (три тисячі) грн.
Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС», вул. Харківське шосе, 19, офіс 2005, м. Київ, 02090, ЄДРПОУ: 42986956;
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Рішення складене у повному обсязі 23.02.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області    Гриньків Д.В.