Справа № 588/2098/25
Провадження № 2/950/397/26
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2026 року м. Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області у складі судді – Косолапа В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Лебедин цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 19.01.2025 № АВН0СТ155101737290083872 в загальному розмірі 34347,38 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.01.2025 відповідач уклала з банком кредитний договір № АВН0СТ155101737290083872 за умовами якого отримав кредит у розмірі 30000,00 грн. на строк 24 місяці (до 18.01.2027) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 % річних. Кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. 
Банк свій обов`язок виконав повністю, надавши позичальнику кредит на умовах, визначених договором. Однак, станом на 26.11.2025 за позивачем утворилась заборгованість, яка становить 34347,38 грн., в тому числі 26274,29 грн. залишок заборгованості за наданим кредитом; 7687,56 грн. – загальний залишок заборгованості за процентами та 385,53 грн. – пеня. Оскільки на момент звернення до суду заборгованість відповідачем сплачена не була, АТ «А-Банк» просить стягнути з нього борг в загальному розмірі 34347,38 грн.
Ухвалою від 22.01.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
ОСОБА_1 відзиву на позов не подала. Копія ухвали про відкриття провадження була направлена відповідачу за адресою реєстрації місця проживання останньої. Поштове відправлення не було вручено у зв`язку з відсутністю адресата (а.с. 61). 
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
04.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до АТ «А-Банк» та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» у якій, серед іншого, просила вважати наведений зразок цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті банком. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (дані відкритого ключа відображено у заяві) (а.с. 19 зворот стор.).
19.01.2025 ОСОБА_1 звернулась до АТ «А-Банк» із заявою про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101737290083872, яка підписана електронним цифровим підписом відповідача. Відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 просила надати кредит за послугою «Швидка готівка» в розмірі 30000,00 грн., на строк 24 місяців (до 18.01.2027 включно), процентна ставка 85 % на рік (а.с. 11-12).
19.01.2025 відповідачу видано кредит в розмірі 30000,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру від 19.01.2025 № TR.43647291.34392.65455 (а.с. 15).
Як свідчить наданий позивачем розрахунок, станом на 19.01.2026 заборгованість ОСОБА_1 складає: 34347,38 грн., в тому числі 26274,29 грн. залишок заборгованості за наданим кредитом; 7687,56 грн. – загальний залишок заборгованості за процентами та 385,53 грн. – пені (а.с. 14). 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Оскільки сума отриманого кредиту у добровільному порядку повернута не була, доказів повного або часткового погашення заборгованості відповідачем не надано, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 19.01.2025 № АВН0СТ155101737290083872.
Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне.
Так, АТ «Акцент-Банк» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 19.01.2025 № АВН0СТ155101737290083872 в загальному розмірі 34347,38 грн., в тому числі 26274,29 грн. залишок заборгованості за наданим кредитом; 7687,56 грн. – загальний залишок заборгованості за процентами та 385,53 грн. пені.
Суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), який триває дотепер.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18.
Відповідно до указаного пункту, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 вказала на те, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно. Зазначення у ЦК України про необхідність прийняття інших законів відповідно до цього Кодексу є достатньою підставою вважати, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України.
У даному випадку суд не застосовує положення пункту 6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», в редакції закону від 22.11.2023 № 3498-IX, оскільки правило п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який передбачає списання неустойки у період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення, нарахованих включно з 24.02.2022, превалює над однопредметною нормою пункту 6 в частині відповідальності за прострочення.
Тобто в силу закону позичальник звільняється від обов`язку сплати штрафу за прострочення грошового зобов`язання включно з 24.02.2022. Такі платежі підлягають списанню позикодавцем.
Враховуючи викладене вище, позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підлягають частковому задоволенню, а з ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 33961,85 грн., в тому числі 26274,29 грн. тіла кредиту та 7687,56 грн. заборгованості по відсоткам. 
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача, на користь на користь АТ «Акцент-Банк», підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2395,21 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11; код ЄДРПОУ 14360080) заборгованість за кредитним договором від 19.01.2025 в розмірі 33961,85 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11; код ЄДРПОУ 14360080) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2395,21 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 26.02.2026.

Суддя Вадим КОСОЛАП