ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 р.	Справа № 440/7057/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Р.І. Молодецький, м. Полтава, повний текст складено 25.12.25 року по справі № 440/7057/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 440/7057/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 64 від 09.05.2025, виданого Бюро економічної безпеки України.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 25.07.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 64 від 09.05.2025, виданого Бюро економічної безпеки України.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 440/7057/25 набрало законної сили 28.08.2025.
Полтавським окружним адміністративним судом 12 листопада 2025 року видано два виконавчі листи № 440/7057/25, дата прийняття судового рішення, згідно з яким видано виконавчі листи: 28 липня 2025 року, номер судового рішення, згідно з яким видано виконавчі листи: 440/7057/25, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень: «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 25.07.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 64 від 09.05.2025, виданого Бюро економічної безпеки України»; «стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок)». Боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Стягувач: ОСОБА_1 .
27.11.2025 позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення (вхідний № 87365/25 від 27.11.2025), якою просив змінити спосіб виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року по справі № 440/1255/25 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України у Полтавській області суми доплати у розмірі 285 619,52 грн. (двісті вісімдесят п`ять тисяч шістсот дев`ятнадцять грн. 52 коп.) на користь ОСОБА_1 .
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 року в задоволенні заяви позивача про зміну способу виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі № 440/7057/25 відмовлено.
Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 року у справі №440/7057/25 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 у повному обсязі, а саме: змінити спосіб виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року по справі № 440/7057/25 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України у Полтавській області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 13967927; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000) суми доплати у розмірі 321 325,56 грн. (триста двадцять одна тисячі триста двадцять п`ять грн. 56 коп.) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ). 
В обґрунтування вимог скарги, позивач зазначає, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі 440/14216/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 25.07.2024 з обмеженням максимального розміру та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 25.07.2024 без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром, за вирахуванням фактично сплачених сум, а також виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі без обмеження її максимальним розміром на підставі Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016. А тому, позивач зазначає, що є рішення суду, яке набрало законної сили, між тими сторонами (ГУ ПФУ України у Полтавській області та ОСОБА_1 ) про той самий предмет (призначена пенсія з 25.07.24) і з тих самих підстав (максимальне обмеження відповідно до статті 43 Закону №2262). Таким чином, пенсія позивачу призначена одна пенсія з 25 липня 2024 року. Інших пенсій з боку відповідача повивачу не призначалось. Таким чином, на думку позивача, спір щодо скасування максимального обмеження розміру пенсії позивачу на підставі статті 43 Закону № 2262 вже вирішено судом, інших законодавчих підстав для обмеження розміру пенсій не існує. Позивач зазначає, що з урахуванням наведеного, наявні підстави про задоволення заяви позивача в порядку статті 378 КАС України.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу – залишити без змін.
За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга).
Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовивши у задоволенні заяви позивача про зміну порядку і способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно виконаного пенсійним органом на підставі рішення суду № 440/7057/25 від 28.08.2025 розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № 1616024165 за період з липня 2024 по грудень 2025 помісячно підлягало виплаті 41236.36, фактично виплачено 41236.36, отже сума доплати дорівнює 0.00, а тому враховуючи, відсутність суми заборгованості, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі № 440/7057/25, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України у Полтавській області суми доплати у розмірі 321 325,56 грн. (триста двадцять одна тисячі триста двадцять п`ять грн. 56 коп.) на користь позивача.
Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно ч. 3 ст. 14 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.
Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Статтею 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
19.12.2024 набув чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень", пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Так, частиною першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Колегія суддів зауважує, що у цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни "зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплати за перерахованою пенсією" на "стягнення коштів із державного органу боржника".
Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 440/7057/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 64 від 09.05.2025, виданого Бюро економічної безпеки України.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 25.07.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 64 від 09.05.2025, виданого Бюро економічної безпеки України.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 440/7057/25 набрало законної сили 28.08.2025.
12 листопада 2025 року Полтавським окружним адміністративним судом видано два виконавчі листи № 440/7057/25, зміст яких передбачає заходи примусового виконання рішень: «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 25.07.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 64 від 09.05.2025, виданого Бюро економічної безпеки України»; «стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок)». Боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Стягувач: ОСОБА_1 .
На виконання рішення суду у справі № 440/7057/25 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області проведено з 25 липня 2024 року перерахунок пенсії, пенсійна справі № 1616024165-БЕБУ, пенсія за вислугу років ОСОБА_1 .
За підсумком перерахунку, пенсія позивача (з надбавками) склала 59087,78. З урахуванням максимального розміру пенсії: 41236,36. 
Згідно до витягу з Порталу електронних послуг Пенсійного фонду України станом на 09.12.2025, позивачу призначено пенсію з 25.07.2024, складові пенсійної виплати: основний розмір пенсії: 51 % грошового забезпечення – 60 587,78 грн., базовий розмір пенсії – 59087,78 грн., індексація базового ОСНП 2025 – 1500,00 грн., підсумок пенсії (з надбавками): 60587,78, з урахуванням максимального розміру пенсії: 41236,36 грн. (а.с. 97-98).
Пенсійним органом на підставі рішення суду № 440/7057/25 від 28.08.2025 здійснено розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1616024165 ОСОБА_1 за період з липня 2024 по грудень 2025 з розрахунку помісячної виплати у розмірі 41236.36, фактично виплачено 41236.36, сума доплати: 0.00 (а.с. 102).
Згідно з відомостями Витягу з підсистеми «Реєстр судових рішень», номер судової справи № 440/7057/25 дата винесення рішення суду: 28.07.2025, період, за який стягувачу нараховано пенсію на виконання рішення: 01.07.2024 – 31.12.2025, заборгованість по пенсії (грн.) складає 0 грн (а.с. 103).
З урахуванням наведених вище обставин, внаслідок проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі № 440/7057/25 перерахунку пенсії по пенсійній справі №1616024165-БЕБУ ОСОБА_1 з 25 липня 2024 року з обмеженням максимальним розміром підсумок пенсії склав 41236,36 грн., отже виходячи із цього максимального розміру пенсії, розрахована пенсійним органом сума доплати відсутня.
Так, на виконання вимог суду апеляційної інсатнції, відповідачем надано додаткові пояснення 01.04.2026 щодо виконання рішення суду у даній справі, відповідно до яких, пенсійним органом зазначено наступне.
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/14216/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області 27.01.2025 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 25.07.2024 без обмеження загального розміру максимальним розміром. В результаті перерахунку пенсія з 25.07.2024 склала 41236,36 грн. 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану” до пенсії ОСОБА_1 на суму 41236,36 грн. були застосовані понижуючі коефіцієнти з 01.01.2025, в результаті чого пенсія до виплати з 01.01.2025 була встановлена в розмірі 29732,37 грн. 
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/1262/25 Головним управлінням 24.06.2025 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 без застосування коефіцієнтів пониження пенсії, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1. Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії з 01.01.2025 склав 41236,36 грн. Виплата пенсії у вказаному розмірі розпочата з 01.07.2025. 
У подальшому на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі № 440/7057/25 ОСОБА_1 з 25.07.2024 здійснено перерахунок пенсії на підставі оновленого грошового атестату Бюро економічної безпеки України № 64 від 09.05.2025. Враховуючи грошове забезпечення згідно грошового атестату Бюро економічної безпеки України № 64 від 09.05.2025 в сумі 115858,40 грн., нарахований розмір пенсії ОСОБА_1 склав 59087,78 грн. (115858,40 грн.х 51%).
Відповідачем зазначено, що зобов`язання щодо обчислення пенсії ОСОБА_1 за вказаним грошовим атестатом без обмеження максимальним розміром в рішенні суду у справі № 440/7057/25 відсутні. 
Крім того, відповідач зазначає, що рішенням суду не визначено окремий порядок проведення перерахунку пенсії та з метою недопущення зменшення розміру пенсії, після проведеного перерахунку за рішенням суду у справі №440/7057/25 пенсія ОСОБА_1 з 25.07.2024 до виплати нарахована у розмірі, визначеному на виконання рішень суду у справах №440/14216/24 та №440/1262/25 — 41236,36 грн. 
З урахуванням викладених пояснень та відповідно до встановлених судовим розглядом обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач провівши на виконання вимог рішення суду у справі № 440/7057/25 перерахунок пенсії на підставі грошового атестату № 64 від 09.05.2025, врахував розмір пенсії встановлений на виконання рішень суду в інших справах справах №440/14216/24 та №440/1262/25 у розмірі 41 236,36 грн..
Обмеження пенсії позивача максимальним розміром при перерахунку та виплати пенсії не застосовано відповідачем.
Тобто, за наявності оновленого грошового атестату Бюро економічної безпеки України № 64 від 09.05.2025, виходячи з розміру грошового забезпечення згідно наведеного грошового атестату в сумі 115858,40 грн., нарахований розмір пенсії ОСОБА_1 мав би складати 59087,78 грн. 
Однак, в межах виконання рішення у справі № 440/7057/25 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, перерахунок пенсії було здійснено з урахуванням розміру пенсії перерахованої на виконання рішень за іншими справами № 440/14216/24 та № 440/1262/25, тобто у розмірі 41236,36 грн.
Отже, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 440/7057/25 виконано не було.
Висновки суду першої інстанції, що дії відповідача щодо обмеження з 25.07.2024 року пенсії позивача максимальним розміром після перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 64 від 09.05.2025, виданого Бюро економічної безпеки України, на виконання рішення суду у справі № 440/7057/25, з якими фактично не погоджується позивач, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області у зв`язку з виникненням нових правовідносин, колегія суддів вважає безпідставними.
Так, за положеннями статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Аналіз зазначеної норми права дає підстави вважати, що з самого визначення поняття пенсія випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк.
У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання пенсії, яка має виплачуватись постійно один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Але у разі зміни після прийняття рішення судом розміру та порядку соціальних та пенсійних виплат орган влади повинен діяти відповідно до чинного законодавства, не допускаючи за подібних обставин порушень, на які вже звертав увагу суд.
Згідно усталеної судової практики (постанови Верховного Суду України від 23.04.2013 №21-239а11, від 19.03.2013 №21-53а13, від 05.11.2013 №21-293а13, від 07.07.2014 №21-222014 тощо), відступу від якої не здійснювалось Верховним Судом, виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.
В судовому рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі № 440/14216/24, так і в судовому рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 440/7057/25, судом було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 25.07.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 .
Разом з тим, у рішенні по справі № 440/14216/24, судом наведені висновки щодо застосування норм законодавства, станом на час призначення позивачу пенсії у відповідності до положень Закону № 2262-ХІІ, яке не зазнало змін на час прийняття рішення у вказаній справі.
У справі що розглядається, судовим рішенням наведені висновки про необхідність нарахування пенсії позивачу, виходячи з нового грошового атестату, виданого на підставі рішення суду, з дати призначення пенсії позивачу.
Отже, норми законодавства щодо умов призначення пенсії позивача станом на 25.07.2024 не змінилися, а тому правове врегулювання наведене у рішенні по справі № 440/14216/24 підлягає врахуванню й під час виконання рішення у даній справі.
В своїх же поясненнях, відповідач посилається на те, що з метою недопущення зменшення розміру пенсії, після проведеного перерахунку за рішенням суду у справі №440/7057/25 пенсія ОСОБА_1 з 25.07.2024 до виплати нарахована у розмірі, визначеному на виконання рішень суду у справах №440/14216/24 та №440/1262/25 — 41236,36 грн. 
Тобто, з наведених пояснень, встановлено нарахування позивачу пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром, а нарахування пенсії здійснено, виходячи з розміру пенсії нарахованої на виконання рішення суду з урахуванням грошового атестату виданого вперше.
Отже, відповідач підтверджує факт невиконання судового рішення.
Так, звернувшись до суду з заявою про зміну способу виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі № 440/7057/25, позивач зазначила, що розмір пенсії, який був нарахований на виконання наведеного рішення, на підставі грошового атестату № 64 від 09.05.2025, виданого Бюро економічної безпеки України, становить 59 087,58 (81 756,00 оклад + 1 400,00 грн доплата за спецзвання + 32702,00 вислуга років *51%). Позивач зазначила, що розмір щомісячної пенсії яка фактично виплачувалась в період з 25.07.2024 року по 01.12.2025 року, на підставі попереднього грошового атестату з невірним визначенням посадового окладу, становила – 41 236, 36 грн.
Тобто, на думку позивача виникла сума заборгованості, що залишилась не виплаченою на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі № 440/7057/25 склала 285 619, 52 ((59 087,58 грн. - 41 236,36) х 16 міс).
Крім того, своїй апеляційній скарзі як і в додаткових поясненнях наданих до суду першої інстанції, позивач зазначає, що розмір заборгованості перед судовим рішенням в місяць складає 17 851,42 грн. (59 087,78 – 41236,36), та складає 321 325,56 грн. станом на 01.12.2025 року.
З приводу наведених доводів, колегія суддів зазначає, що наведений розрахунок суми заборгованості здійснений позивачкою самостійно.
Поряд з тим, нарахування суми заборгованості у перерахованому розмірі, що належить позиваці, на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі № 440/7057/25, відповідачем не здійснювався. 
Отже, між сторонами виник спір щодо наявності заборгованості з виплати пенсії нарахованої за рішенням суду.
Між тим, предметом позову у справі № 440/7057/25 не була конкретно визначена сума пенсії. 
Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, зміна способу виконання такого рішення із зобов`язання здійснити з 25.07.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 64 від 09.05.2025, виданого Бюро економічної безпеки України на стягнення конкретної суми призведе до зміни рішення по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо перерахунку пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили дійсно є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, однак таку підставу не можна вважати безумовною, тобто такою, що зобов`язує суд безальтернативно задовольнити подану стягувачем заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення. 
При цьому, суд позбавлений права, в порядку ст. 378 КАС України, вирішувати спір про наявність певної заборгованості, у разі якщо відповідач таку заборгованість заперечує та сума заборгованості з пенсії ним не нараховувалась.
Суд не може задовольнити заяву, вирішуючи спір про нарахування суми заборгованості з пенсії.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі № 440/7057/25, однак суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновки щодо підстав та мотивів відмови в задоволенні такої заяви, виходячи з відсутності заборгованості внаслідок перерахунку пенсії на виконання судового рішення, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни мотивувальної частини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з цим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду - змінити з підстав та мотивів відмови у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі № 440/7057/25.
Керуючись ст. ст. 242-244, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 383 КАС України суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 по справі № 440/7057/25 змінити з підстав та мотивів відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року у справі №440/7057/25. 
В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 по справі № 440/7057/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко	
Судді	   	Л.В. Любчич   С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено 22.04.2026 року