КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року Справа №640/17979/22
Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Войтович І.І., судді Вісьтак М.Я., Сас Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
За позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
до Національного банку України
та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство «Банк Січ»
про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі - позивач-1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2), третя особа: Акціонерне товариство «Банк Січ», в якому позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасування рішення Правління Національного банку України від 05.08.2022 № 403-рш/БТ про повне дострокове погашення заборгованості за рахунок набуття у власність НБУ державних облігацій;
- зобов`язати Національний банк України (Депозитарій Національного банку України) внести до відомостей системи депозитарного обліку стосовно власника облігацій внутрішніх державних позик України довгострокова відсоткова бездокументарна іменна, код цінного паперу: UA4000173371 в кількості 1060740 штук; UA4000200885 в кількості 50500 штук; UA4000201255 в кількості 73220 штук; UA4000204150 в кількості 984100 штук; UA4000206460 в кількості 703560 штук; UA4000207518 в кількості 43477 штук; UA4000207880 в кількості 384200 штук; UA4000218531 в кількості 64205 штук; НОМЕР_1 в кількості 100000 штук на депозитний рахунок АТ «Банк Січ» № НОМЕР_2 в Національному банку України;
- визнати протиправним та скасувати рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерне товариство «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних»;
- визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2022 № 579 «Про запровадження тимчасової адміністрації а АТ «Банк Січ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2022 відкрито провадження у справі №640/17979/22 (за позовом ОСОБА_1 ), постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, встановлено учасникам справи строки на подачу заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.
Поряд з тим, ОСОБА_2 також звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Акціонерне товариство «Банк Січ», з вимогами про:
- визнання протиправним та скасування рішення Правління Національного банку України від 06.10.2022 № 495-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк Січ»»;
- визнання протиправним та скасування з моменту прийняття рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.10.2022 № 803 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк Січ» та делегування повноважень ліквідатора банку»;
- визнання протиправним та скасування рішення Правління Національного банку України від 05.08.2022 № 403-рш/БТ про повне дострокове погашення заборгованості за рахунок набуття у власність НБУ державних облігацій України, переданих АТ «Банк Січ» у заставу в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Генеральним кредитним договором від 19.10.2018;
- зобов`язання Національного банку України (Депозитарій Національного банку України) внести до відомостей системи депозитарного обліку стосовно власника облігацій внутрішніх державних позик України довгострокова відсоткова бездокументарна іменна, код цінного паперу: UA4000173371 в кількості 1060740 штук; UA4000200885 в кількості 50500 штук; UA4000201255 в кількості 73220 штук; UA4000204150 в кількості 984100 штук; UA4000206460 в кількості 703560 штук; UA4000207518 в кількості 43 477 штук; UA4000207880 в кількості 384200 штук; UA4000218531 в кількості 64205 штук; UA4000221568 в кількості 100000 штук АТ «Банк Січ» та зарахувати облігації внутрішніх державних позик України довгострокова відсоткова бездокументарна іменна, код цінного паперу: UA4000173371 в кількості 1060740 штук; UA4000200885 в кількості 50500 штук; UA4000201255 в кількості 73220 штук; UA4000204150 в кількості 984100 штук; UA4000206460 в кількості 703560 штук; UA4000207518 в кількості 43477 штук; UA4000207880 в кількості 384200 штук; НОМЕР_3 в кількості 64205 штук; НОМЕР_1 в кількості 100000 штук на депозитний рахунок АТ «Банк Січ» № НОМЕР_2 в Національному банку України;
- стягнення з Національного банку України 136240000 гривень збитків на користь ОСОБА_2 , як відшкодування шкоди, заподіяної протиправним індивідуальним актом/рішенням ОСОБА_2 , як акціонеру АТ «Банк Січ».
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 відкрито провадження у справі №640/19473/22 (за позовом ОСОБА_2 ), постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, встановлено учасникам справи строки на подачу заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.
21.11.2022 року через відділ діловодства суду від Національного банку України надійшло клопотання, в якому відповідач-1 просив суд постановити ухвалу, зокрема про розгляд справи №640/17979/22 в закритому судовому засіданні, з огляду на необхідність долучення та дослідження документів, що містять банківську таємницю.
28.11.2022 року через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження, у якому позивач-1 просив суд об`єднати справи №640/17979/22 та №640/19473/22 в одне провадження, оскільки суди в ході розгляду даних спорів повинні будуть надати одним і тим же фактичним обставинам та документам, на підставі яких приймались оспорювані рішення.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2022 клопотання позивача-1 про об`єднання справ №640/17979/22 та №640/19473/22 в одне провадження задоволено, об`єднано в одне провадження адміністративну справу №640/17979/22 з адміністративною справою №640/19473/22, присвоєно об`єднаним справам загальний №640/17979/22.
Також, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2022 клопотання Національного банку України про розгляд справи у закритих судових засіданнях в адміністративній справі №640/17979/22 задоволено, постановлено здійснювати розгляд адміністративної справи №640/17979/22 в закритих судових засіданнях. Окрім того, вказаною ухвалою було продовжено Національному банку України строк на подання відзиву на позовну заяву.
У подальшому, на виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали даної справи до Київського окружного адміністративного суду.
За результатом автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду - Шевченко А.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 суддею Шевченко А.В. прийнято до провадження адміністративну справу №640/17979/22 та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
На підставі службової записки судді Шевченко А.В. від 27.02.2023, визначено персональний склад колегії суддів для розгляду справи №640/17979/22, згідно протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів: головуючий суддя Шевченко А.В., судді Василенко Г.Ю., Панова Г.В.
17.05.2023 року позивачами було уточнено позовні вимоги, у зв`язку з чим, спір розглядався за вимогами про:
- визнання протиправними дій Національного банку України щодо зазначення в пункті 2 Рішення Правління Національного банку України від 05.08.2022 № 403-рш «Про набуття у власність державних облігацій України, переданих АТ «Банк Січ», вартості державних облігацій України, номінованих у національній валюті, переданих АТ «Банк Січ», у заставу Національному банку України в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Генеральним кредитним договором від 19.10.2018 № 380816-ГК, а саме: 95576000,00 грн, замість вірних 100081000 грн за 100000 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000221568 (дата погашення 18.01.2023); 50455560,00 грн, замість вірних 53894105 грн за 50500 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000200885 (дата погашення 19.04.2023); 71626000,60 грн, замість вірних 77187059,60 грн за 73220 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000201255 (дата погашення 24.05.2023); 980601093,00 грн, замість вірних 1076884462,80 грн за 1060740 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000173371 (дата погашення 23.08.2023); 630009837,60 грн, замість вірних 706662699,60 грн за 703506 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000206460 (дата погашення 22.11.2023); 318478748,00 грн, замість вірних 370868260 грн за 384200 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000207880 (дата погашення 22.05.2024); 910125203,00 грн, замість вірних 747587400,12 грн за 670494 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000204150 (дата погашення 26.02.2025);
- визнання протиправним (незаконним) та скасування пункт 2 Рішення Правління Національного банку України від 05.08.2022 № 403-рш «Про набуття у власність державних облігацій України, переданих АТ «Банк Січ» у заставу Національному банку України в частині набуття у власність Національного банку України державних облігацій України, номінованих у національній валюті, переданих АТ «Банк Січ» у заставу Національному банку України в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Генеральним кредитним договором від 19.10.2018 № 380816-ГК, а саме з: міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000204150 (дата погашення 26.02.2025) у кількості 313606 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000218531 (дата погашення 13.05.2026) у кількості 64205 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000207518 (дата погашення 26.05.2027) у кількості 43477 штук;
- визнання протиправним зарахування НБУ державних облігацій України з рахунку в цінних паперах АТ «Банк Січ», заблокованих для забезпечення кредитів НБУ з підтримки ліквідності, на рахунок у цінних паперах НБУ з обліку цінних паперів, що не обтяженні зобов`язаннями, а саме з: міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000204150 (дата погашення 26.02.2025) у кількості 313606 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000218531 (дата погашення 13.05.2026) у кількості 64205 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UА4000207518 (дата погашення 26.05.2027) у кількості 43477 штук;
- зобов`язання Національного банку України (Депозитарій Національного банку України) код за ЄДРПОУ: 00032106) внести до відомостей системи депозитарного обліку стосовно власника Облігацій внутрішніх державних позик України довгострокова відсоткова бездокументарна іменна, код цінного паперу: UА4000204150 в кількості 313606 штук UА4000207518 в кількості 43 477 штук, UА4000218531 в кількості 64 205 штук АТ «Банк Січ» (код за ЄДРПОУ: 37716841) та зарахувати Облігації внутрішніх державних позик України довгострокова відсоткова бездокументарна іменна, код цінного паперу: UА4000204150 в кількості 313 606 штук, UА4000207518 в кількості 43 477 штук, UА4000218531 в кількості 64 205 штук АТ «Банк Січ» (код за ЄДРПОУ: 37716841) на рахунок АТ «Банк Січ» в Національному банку України (код за ЄДРПОУ: 00032106);
- визнання протиправним (незаконним) та скасування Рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних»;
- визнання протиправним (незаконним) та скасування Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2022 № 579 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк Січ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та від 29.08.2022 № 654, згідно з яким продовжено тимчасову адміністрацію в АТ «Банк Січ» на один місяць;
- визнання протиправним (незаконним) та скасування Рішення Правління Національного банку України від 06.10.2022 № 495-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк Січ»;
- визнання протиправним (незаконним) та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.10.2022 № 803 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк Січ» та делегування повноважень ліквідатора банку.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 закрито провадження в частині позовних вимог 1-4.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 задоволено апеляційну скаргу позивачів, скасовано ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 .
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 (суддя ОСОБА_3.) прийнято до провадження адміністративну справу №640/17979/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
У подальшому, на підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 , 24.02.2025 було проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справу, головуючим суддею визначено Шевченко А.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 задоволено самовідвід судді Шевченко А.В., передано справу до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду, в порядку встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 справу розподілено колегії суддів, головуючий суддя Войтович І.І. судді Вісьтак М.Я., Сас Є.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу за № 640/17979/22 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Акціонерне товариство «Банк Січ» про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, визначено, що справа буде розглядатись колегією судді у складі головуючого судді Войтович І.І., судді: Вісьтак М.Я., Сас Є.В., постановлено здійснити розгляд справи спочатку за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання у справі на 07.04.2025.
У судовому засіданні 07.04.2025, у відповідності до приписів статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошено перерву.
30.04.2025 через відділ діловодства суду від представника позивачів надійшли додаткові пояснення, в яких останні акцентували увагу на тому, що не заявляють вимог для відновлення права приватної власності на майно, а насамперед звертаються для захисту власних та інтересів АТ «Банк Січ» і у випадку визнання судом протиправним рішення №405-рш/БТ від 09.08.2022 у позивачів, як у власники істотної частки АТ «Банк Січ», з`явиться право на відшкодування заподіяної шкоди. На переконання позивачів НБУ втрутилось в діяльність АТ «Банк Січ» з перевищенням компетенцій під час реалізації владних функцій контролю та нагляду, і нерозумно поставило наслідки від власних протиправних дій в провину позивачів.
30.04.2025 позивачами було уточнено позовні вимоги, у зв`язку з чим, спір розглядається за вимогами про:
- визнання протиправними дії Національного банку України та п.2 Рішення Правління Національного банку України від 05.08.2022 № 403-рш «Про набуття у власність державних облігацій України, переданих АТ «Банк Січ» в частині зазначення вартості державних облігацій України, номінованих у національній валюті, переданих АТ «Банк Січ» у заставу Національному банку України в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Генеральним кредитним договором від 19 жовтня 2018 року №380816-ГК, а саме: в частині зазначення 95576000,00 гривень, замість вірних 100081000,00 грн за 100000 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000221568 (дата погашення 18 січня 2023 року); в частині зазначення 50455 560,00 гривень, замість вірних 53894105,00 грн за 50500 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000200885 (дата погашення 19 квітня 2023 року); в частині зазначення 71626000,60 гривень, замість вірних 77187059,60 грн за 73220 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000201255 (дата погашення 24 травня 2023 року); в частині зазначення 980601093,00 гривень, замість вірних 1076884462,80 грн за 1060740 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000173371 (дата погашення 23 серпня 2023 року); в частині зазначення 630009837,60 гривень, замість вірних 706662699,60 грн за 703506 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000206460 (дата погашення 22 листопада 2023 року); в частині зазначення 318478748,00 гривень, замість вірних 370868260,00 грн за 384200 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000207880 (дата погашення 22 травня 2024 року); в частині зазначення 910125203,00 грн. за 984100 штук., замість вірних 747587400,12 грн за 670494 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000204150 (дата погашення 26 лютого 2025 року).
- визнання протиправним (незаконним) та скасування п. 2 Рішення Правління Національного банку України від 05.08.2022 № 403-рш «Про набуття у власність державних облігацій України, переданих АТ «Банк Січ» у заставу Національному банку України в частині набуття у власність Національного банку України державних облігацій України, номінованих у національній валюті, переданих АТ «Банк Січ» у заставу Національному банку України в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Генеральним кредитним договором від 19 жовтня 2018 року №380816-ГК, а саме з: міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA 4000204150 (дата погашення 26 лютого 2025 року) у кількості 313606 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000218531 (дата погашення 13 травня 2026 року) у кількості 64205 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000207518 (дата погашення 26 травня 2027 року) у кількості 43477 штук.
- визнання протиправними дії Національного банку України та п. 4 Рішення Правління Національного банку України від 05.08.2022 № 403-рш «Про набуття у власність державних облігацій України, переданих АТ «Банк Січ» в частині зарахування державних облігацій України з рахунку в цінних паперах АТ «Банк Січ», заблокованих для забезпечення кредитів НБУ з підтримки ліквідності, на рахунок у цінних паперах Національного банку України з обліку цінних паперів, що не обтяженні зобов`язаннями, а саме з: міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000204150 (дата погашення 26 лютого 2025 року) у кількості 313606 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000218531 (дата погашення 13 травня 2026 року) у кількості 64205 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000207518 (дата погашення 26 травня 2027 року) у кількості 43477 штук.
- зобов`язання Національного банку України (Депозитарій Національного банку України) код за ЄДРПОУ: 00032106) внести до відомостей системи депозитарного обліку стосовно власника Облігацій внутрішніх державних позик України довгострокова відсоткова бездокументарна іменна, код цінного паперу: UA4000204150 в кількості 313 606 штук, UA4000207518 в кількості 43 477 штук, UA4000218531 в кількості 64 205 штук АТ «Банк Січ» (код за ЄДРПОУ: 37716841) та зарахувати Облігації внутрішніх державних позик України довгострокова відсоткова бездокументарна іменна, код цінного паперу: UA4000204150 в кількості 313 606 штук, UA4000207518 в кількості 43 477 штук, UA4000218531 в кількості 64 205 штук АТ «Банк Січ» (код за ЄДРПОУ: 37716841) на рахунок АТ «Банк Січ» в Національному банку України (код за ЄДРПОУ: 00032106).
- визнання протиправним (незаконним) та скасувати Рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних».
12.05.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач-2 з посиланням на статтю 226-1 КАС України вказав на наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на застосування позивачами неналежного способу захисту порушеного права.
12.05.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Національного банку України надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині заявлених перших пунктів 1-4 позовних вимог.
15.05.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Національного банку України надійшли даткові пояснення, у яких відповідач-1 в контексті заявлених вимог вказав, що фактично вимоги позивачів 1-4 позову пов`язані з невиконанням умов цивільного правових договорів (кредитного), а відтак спір не може бути віднесений до категорії публічно-правових та не належить до юрисдикції адміністративного суду, у той же час, 5-та вимогам позову є такою, що не відповідає приписам статті 266-1 КАС України, а тому підлягає закриттю.
19.05.2025 року відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від представників позивачів надійшли заперечення на клопотання НБУ щодо закриття провадження в частині заявлених вимог в пунктах 1-4.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Національного банку України про закриття провадження у справі в частині пунктів 1-4 позовної заяви.
В ході проведення підготовчих дій, у судовому засіданні 28.07.2025, представником відповідача ФГВФО та третьої особи АТ "Банк Січ" заявлено клопотання про закриття провадження у справі в частині вимоги про визнання протиправним (незаконним) та скасування Рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ФГВФО та третьої особи АТ "Банк Січ" про закриття провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним (незаконним) та скасування Рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних».
У судовому засіданні 28.08.2025 року, судом у відповідності до положень статті 223 КАС України, оголошено перерву.
28.08.2025 року через відділу діловодства суду від Національного банку України надійшло клопотання про закриття провадження у справі, з посиланням на положення статті 266-1 КАС України та постанову Верховного Суду від 30.07.2025 у справі №160/25952/23.
04.09.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від представника позивачів надійшли заперечення на клопотання Національного банку України про закриття провадження у справі, з мотивами відхилення вказаного клопотання.
15.09.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Національного банку України надійшли письмові пояснення щодо заперечень позивачів на клопотання про закриття провадження у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Національного банку України про закриття провадження у справі.
У судовому засіданні 22.10.2022, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд у відповідності до частини 6, 7, статті 243 КАС України постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду по суті.
27.11.2025 року через відділ діловодства суду та через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника позивачів надійшли заяви про розгляд даної справи в порядку письмового провадження.
У судовому засіданні 17.12.2025 року, судом поставлено на обговорення питання щодо завершення розгляду даної справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, представники учасників справи не заперечили, у зв?язку з чим, суд керуючись частиною 3 статті 194 та частинами 6, 7, статті 243 КАС України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про завершення розгляду справи №640/17979/22 в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Київський окружний адміністративний суд вказує.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2018 року між АТ «Банк Січ» та Національним банком України було укладено Генеральний кредитний договір №380816-ГК (далі - договір).
З матеріалів позовів вбачається, що в межах укладеного договору АТ «Банк Січ» отримано кредити рефінансування (ID кредитних угод в САП НБУ №10030753000, №10030809000, №10030847000, №10030960000, №10031014000 та №10031061000 тa №10031552000, №10031559000, №10031655000, 10031722000, №10031737000) під заставу ОВДП.
Рішенням Правління Національного банку України від 02 червня 2022 року №262-рш «Про розмір облікової ставки» облікова ставка НБУ була підвищена з 10% (десяти відсотків) до 25% (двадцяти п`яти відсотків) річних.
03.06.2022 року листом №410010/38638 Національний банк України повідомив АТ «Банк Січ», що у зв`язку зі зміною облікової ставки НБУ відповідно до рішення Правління НБУ від 02 червня 2022 року №262-рш, з 07 червня 2022 року починає діяти процентна ставка за довгостроковими кредитами рефінансування (ID кредитних угод в САП НБУ №10030753000, №10030809000, №10030847000, №10030960000, №10031014000, №10031061000) в розмірі 25,0 % (двадцять п?ять цілих 0 десятих відсотків) річних.
Також, 03.06.2022 року листом №41-0010/38928 Національний банк України повідомив, що з 07 червня 2022 за кредитами рефінансування (ID кредитних угод в САП НБУ №№10031552000, 10031559000, 10031655000, 10031722000, 10031737000) починає діяти процентна ставка в розмірі 26,0 (двадцять шість цілих 0 десятих відсотків) % річних.
04.07.2022 року АТ «Банк Січ» звернулося до Національного банку України з листом за №889/23 «Щодо кредиту рефінансування» з пропозицією розглянути варіанти зменшення негативного впливу об`єктивно непередбачуваних обставин на діяльність АТ «Банк Січ», зокрема через рішення НБУ щодо підвищення облікової ставки на 15 п.п (з 10 % до 25%), в зв`язку з яким суттєво зростають витрати АТ «Банк Січ» на обслуговування отриманого від НБУ рефінансування.
У вказаному листі, АТ «Банк Січ» просило Національний банк України розглянути клопотання щодо варіантів зменшення негативного впливу об?єктивно непередбачених обставин на діяльність АТ «Банк Січ» та пропонувало здійснити наступні шляхи врегулювання ситуації: «згорнути» кредити рефінансування шляхом заліку номінальної вартості ОВДП в погашення заборгованості за рефінансуванням (повністю або частково); застосувати реструктуризацію по нарахуванню та сплаті відсотків за кредитом рефінансування; зберегти рівень вартості рефінансування НБУ на рівні до настання форс-мажорних обставин, засвідчених Торгово-промисловою палатою України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.
Національний банк України листом №41-0010/52311 повідомив АТ «Банк Січ», що станом на 01.08.2022 року АТ «Банк Січ» не виконано зобов?язання щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитами рефінансування (ID кредитних угод в САП НБУ № 10030753000, 10030809000, 10030847000, 10030960000, 10031014000, 10031061 10031552000, 10031559000, 10031655000, 10031722000, 10031737000), наданими в межах Генерального кредитного договору від 19.10.2018 №380816-ГК. У зв?язку з непогашенням банком заборгованості у встановлений термін, Національним банком України відповідно до підпункту 13 пункту 18 розділу II Генерального кредитного договору здійснено віднесення заборгованості на рахунки з обліку простроченої заборгованості за нарахованими процентами, станом на 01.08.2022 сума простроченої заборгованості за нарахованими процентами складає 67457534,26 грн.
01.08.2022 року листом №1018/11 АТ «Банк Січ» просило Національний банк України звернути як заставодержатель стягнення на цінні папери, які є предметом застави, у позасудовому порядку для дострокового погашення основної суми кредитів рефінансування за всіма діючими кредитними угодами та нарахованими відсотками.
02.08.2022 року листом №1032/11 АТ «Банк Січ» знову просило Національний банк України розглянути питання про задоволення вимог НБУ шляхом набуття у власність цінних паперів, які є предметом застави за операціями з рефінансування, шляхом звернення НБУ як заставодержателем стягнення на цінні папери, які є предметом застави, у позасудовому порядку для погашення заборгованості за несплаченими Банком процентами та для дострокового погашення основної суми кредитів рефінансування за всіма діючими кредитними угодами.
03.08.2022 року листом №41-0010/53012 Національний банк України надіслав АТ «Банк Січ» вимогу щодо повного дострокового погашення кредитів рефінансування (ID кредитних угод в САП НБУ №10030753000, 10030809000, 1003084700, 10030960000, 10031014000, 10031061000, 10031552000, 10031559000, 10031655000, 10031722000, 10031737000) на загальну суму 3150000000,00 гривень в строк до 04.08.2022 року (включно).
05.08.2022 року АТ «Банк Січ» отримав від Національного банку України повідомлення про здійснення НБУ 05.08.2022 реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитами рефінансування до 11:00 години.
05.08.2022 року рішенням Правління Національного банку України №403-рш було задоволено звернення АТ «Банк Січ» про повне дострокове погашення заборгованості за рахунок набуття у власність НБУ державних облігацій України, переданих АТ «Банк Січ» у заставу відповідачу-1 в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором.
Однак, як зазначають позивачі, о 20 годині 55 хвилин 04.08.2022 року Національний банк України прийняв рішення № 395-рш «Про внесення зміни до Порядку оцінки за справедливою вартістю цінних паперів резидентів що перебувають у власності Національного банку України або приймаються ним як забезпечення виконання зобов`язань», яким змінено підходи до визначення справедливої вартості цінних паперів для набуття їх у свою власність, у новій формулі використовується дохідність ОВДП в розмірі діючої облікової ставки 25 % (двадцять п`ять відсотків) річних, що перевищує на понад 10 % пунктів максимальну дохідність за існуючими ОВДП, відповідно, у зв`язку із використанням необґрунтованої та фактично неіснуючої дохідності ОВДП в 25 % (двадцять п`ять відсотків), прийнятим рішенням від 04.08.2022 №395-рш відповідач-1 суттєво зменшив для себе вартість ОВДП для цілей прийняття їх у власність від Банку.
У подальшому, 09.08.2022 року у зв`язку із невиконанням АТ «Банк Січ» у встановлений договором строк своїх зобов`язань перед Національним банком України через недостатність коштів, значне погіршення фінансового стану АТ "Банк Січ", невжиття своєчасних заходів із боку власників істотної участі у діяльності АТ "Банк Січ", для запобігання настанню неплатоспроможності АТ «Банк Січ», рішенням Правління Національного банку України №405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства "Банк Січ" до категорії неплатоспроможних» було віднесено Акціонерне товариство «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних.
06.10.2022 року рішенням Правління Національного банку України №495-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Січ» було відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати АТ «Банк Січ» з 10 жовтня 2022 року.
ОСОБА_1 , будучи власником простих іменних акцій АТ «Банк Січ» у кількості 58000000 штук, що складає 31,01% від загальної кількості акцій, та ОСОБА_2 , будучи власником простих іменних акцій АТ «Банк Січ» у кількості 104000000 штук, що складає 51,614973% від загальної кількості акцій, звертаючись до суду з даним позовом, з урахуванням зміни його предмету, вказують, що Національний банк України діяв не на підставі та не у спосіб передбачений Законами України, в порушення Конституції України, ухвалив ряд протиправних рішень та вчинив ряд протиправних дій, що призвело до порушення прав та інтересів позивачів, як власників істотної участі Банку.
У свою чергу, відповідачі проти заявленого позову заперечили, з тих підстав, що під час ухвалення оспорюваних у даній справі рішень діяли в межах дискреційних повноважень у суворій відповідності до Законів України та Конституції України. Крім того, відповідачі зауважили на обранні позивачами неналежного способу захисту.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у ній є заявлені позивачами позовні вимоги про:
- визнання протиправними дії Національного банку України та скасування п.2 Рішення Правління Національного банку України від 05.08.2022 № 403-рш «Про набуття у власність державних облігацій України, переданих АТ «Банк Січ» в частині зазначення вартості державних облігацій України, номінованих у національній валюті, переданих АТ «Банк Січ» у заставу Національному банку України в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Генеральним кредитним договором від 19 жовтня 2018 року №380816-ГК, а саме: в частині зазначення 95576000,00 гривень, замість вірних 100081000,00 грн за 100000 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000221568 (дата погашення 18 січня 2023 року); в частині зазначення 50455 560,00 гривень, замість вірних 53894105,00 грн за 50500 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000200885 (дата погашення 19 квітня 2023 року); в частині зазначення 71626000,60 гривень, замість вірних 77187059,60 грн за 73220 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000201255 (дата погашення 24 травня 2023 року); в частині зазначення 980601093,00 гривень, замість вірних 1076884462,80 грн за 1060740 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000173371 (дата погашення 23 серпня 2023 року); в частині зазначення 630009837,60 гривень, замість вірних 706662699,60 грн за 703506 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000206460 (дата погашення 22 листопада 2023 року); в частині зазначення 318478748,00 гривень, замість вірних 370868260,00 грн за 384200 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000207880 (дата погашення 22 травня 2024 року); в частині зазначення 910125203,00 грн. за 984100 штук., замість вірних 747587400,12 грн за 670494 штук державних облігацій України з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000204150 (дата погашення 26 лютого 2025 року).
- визнання протиправним (незаконним) та скасування п. 2 Рішення Правління Національного банку України від 05.08.2022 № 403-рш «Про набуття у власність державних облігацій України, переданих АТ «Банк Січ» у заставу Національному банку України в частині набуття у власність Національного банку України державних облігацій України, номінованих у національній валюті, переданих АТ «Банк Січ» у заставу Національному банку України в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Генеральним кредитним договором від 19 жовтня 2018 року №380816-ГК, а саме з: міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA 4000204150 (дата погашення 26 лютого 2025 року) у кількості 313606 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000218531 (дата погашення 13 травня 2026 року) у кількості 64205 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000207518 (дата погашення 26 травня 2027 року) у кількості 43477 штук.
- визнання протиправними дії Національного банку України та скасування п. 4 Рішення Правління Національного банку України від 05.08.2022 № 403-рш «Про набуття у власність державних облігацій України, переданих АТ «Банк Січ» в частині зарахування державних облігацій України з рахунку в цінних паперах АТ «Банк Січ», заблокованих для забезпечення кредитів НБУ з підтримки ліквідності, на рахунок у цінних паперах Національного банку України з обліку цінних паперів, що не обтяженні зобов`язаннями, а саме з: міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000204150 (дата погашення 26 лютого 2025 року) у кількості 313606 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000218531 (дата погашення 13 травня 2026 року) у кількості 64205 штук; міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів UA4000207518 (дата погашення 26 травня 2027 року) у кількості 43477 штук.
- зобов`язання Національного банку України (Депозитарій Національного банку України) код за ЄДРПОУ: 00032106) внести до відомостей системи депозитарного обліку стосовно власника Облігацій внутрішніх державних позик України довгострокова відсоткова бездокументарна іменна, код цінного паперу: UA4000204150 в кількості 313 606 штук, UA4000207518 в кількості 43 477 штук, UA4000218531 в кількості 64205 штук АТ «Банк Січ» (код за ЄДРПОУ: 37716841) та зарахувати Облігації внутрішніх державних позик України довгострокова відсоткова бездокументарна іменна, код цінного паперу: UA4000204150 в кількості 313606 штук, UA4000207518 в кількості 43477 штук, UA4000218531 в кількості 64205 штук АТ «Банк Січ» (код за ЄДРПОУ: 37716841) на рахунок АТ «Банк Січ» в Національному банку України (код за ЄДРПОУ: 00032106).
- визнання протиправним (незаконним) та скасування Рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних».
Заявляючи позовні вимоги 1 - 4 у даній справі, позивачі фактично прагнуть настання наслідків, які, за їхнім переконанням, мають усунути правові підстави для ухвалення рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства "Банк Січ" до категорії неплатоспроможних». 
І саме зазначене рішення Національного банку України є предметом оскарження в межах п`ятої позовної вимоги, сформульованої в остаточній редакції позову. 
Процесуальна конструкція позову свідчить про тісний логічний і правовий взаємозв`язок заявлених вимог.
У контексті заявленого позову, суд виходить з неможливості надання правової оцінки вимогам у відриві від оспорюваного акту (рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ), який фактично породжує спірні правовідносини.
Відтак, зважаючи на заявлену позивачами модель позову, як обраного способу захисту порушеного права, суд вважає за необхідне першочергово надати оцінку вимозі про визнання протиправним (незаконним) та скасування рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ, так як, саме ця вимога є ключовою, системоутворюючою.
Так, як встановлено судом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками акцій (акціонером) АТ «Банк Січ» в обсязі, що складає 31,01% та 51,614973% відповідно.
Перевіряючи права акціонерів звертатися до суду з позовними вимогами щодо скасування рішення НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, суд зазначає наступне.
23.05.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» (далі - Закон № 590-IX).
Відповідно до підпункту 6 пункту 3 вказаного Закону Кодекс адміністративного судочинства України доповнений статтею 266-1, якою визначено особливості провадження у справах щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Кабінету Міністрів України стосовно виведення банків з ринку.
За нормами вказаної статті її (частина перша) правила поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:
1) законності індивідуальних актів Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку, про затвердження пропозиції Національного банку України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку;
2) законності індивідуальних актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації у банку, про початок процедури ліквідації банку, про затвердження плану врегулювання та будь-яких інших індивідуальних актів, прийнятих на його виконання, а також індивідуальних актів щодо призначення уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, делегування їм повноважень;
3) законності рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку;
4) законності індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку;
5) законності індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку.
Відповідно до частин 2 - 7 статті 266-1 КАС України позовна заява про оскарження індивідуального акта/рішення подається до суду протягом трьох місяців з дня оприлюднення такого акта/рішення в порядку, визначеному законом. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
Подання позовної заяви, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного індивідуального акта/рішення.
Адміністративні справи, визначені частиною першою цієї статті, розглядаються у порядку загального позовного провадження.
Під час розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, суд перевіряє, чи прийнятий індивідуальний акт або рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, які визначають повноваження Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України.
Під час розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, суд використовує як підставу для власної оцінки та покладається на кількісні, якісні оцінки та висновки, зроблені Національним банком України, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, Кабінетом Міністрів України, Міністерством фінансів України, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, на підставі яких були прийняті відповідні рішення, крім випадків, якщо:
1) оскаржуване рішення/акт прийнято з істотним порушенням встановленого порядку його прийняття (порушення, яке істотно вплинуло на результат оцінки);
2) кількісні, якісні оцінки та висновки ґрунтуються на очевидно помилкових відомостях та/або не враховують суттєвих обставин (фактів), за умови врахування яких оскаржуване рішення/акт не могло бути прийнято;
3) наявні очевидні розбіжності та/або логічні суперечності між кількісними, якісними оцінками та/або висновками;
4) оскаржуване рішення/акт прийнято за відсутності повноважень або з використанням повноважень всупереч меті, з якою вони надані законом.
Суд за результатами розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про:
1) визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першої цієї статті, або окремих його положень;
2) стягнення з відповідача (відповідачів) коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправним (незаконним) індивідуальним актом/рішенням, якщо така вимога заявлена позивачем одночасно з вимогою про визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення;
3) відмову в задоволенні позовних вимог (повністю або частково).
Частиною 8 статті 266-1 КАС України передбачено, що особливості визначення розміру шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами/рішеннями, зазначеними у частині першій цієї статті, встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність».
Згідно з частиною 9 статті 266-1 КАС України визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першою цієї статті, або окремих його положень:
1) не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення;
2) не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку;
3) не породжує будь-яких прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування заподіяної шкоди.
Суд не може прийняти будь-яке інше рішення, що може мати наслідком зупинення/припинення розпочатої процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та/або ліквідації банку (частина 10 статті 266-1 КАС України).
Колегія суддів звертає увагу, що Законом № 590-IX були внесені зміни й до статті 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною другою якої (після внесення змін) встановлено, що особливості оскарження рішень (індивідуальних актів) Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку встановлюються Кодексом адміністративного судочинства України.
Частинами 3 - 4 статті 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта Національного банку України, зазначеного в частині другій цієї статті, або окремих його положень:
не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи відновлення правового статусу цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення;
не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку;
не породжує будь-яких прав у осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування завданої шкоди.
Застосування положень цієї статті та/або відшкодування шкоди, завданої учаснику (учасникам) банку внаслідок протиправного (незаконного) віднесення банку до категорії неплатоспроможних, відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідації банку, відповідно до статті 79-1 цього Закону не звільняє такого учасника (учасників) від цивільної, адміністративної або кримінальної відповідальності за свої дії.
Разом з цим, Законом № 590-IX Закон України «Про банки і банківську діяльність» доповнено статтею 79-1, за приписами частини 1 якої у разі визнання протиправним (незаконним) та скасування рішення (індивідуального акта) Національного банку України, зазначеного у частині другій статті 79 цього Закону, особа, яка була учасником банку на момент прийняття такого рішення (індивідуального акта), має право на відшкодування шкоди, заподіяної таким рішенням (індивідуальним актом), у порядку, встановленому законом, з урахуванням особливостей, встановлених цією статтею.
Пунктом 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 590-IX встановлено, що судові провадження в адміністративних справах, визначених частиною 1 статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, в яких предметом спору є вимоги, що не відповідають нормам частин сьомої - десятої статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, і судовий розгляд яких станом на день набрання чинності цим Законом не завершений у судах першої, апеляційної або касаційної інстанцій шляхом постановлення рішення (ухвали, постанови), підлягають закриттю у відповідній частині судом, який розглядає справу.
Аналіз вказаних норм права дає суду підстави дійти висновку про те, що із набранням чинності Законом № 590-IX внесені зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом доповнення його статтею 266-1, а також до статті 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у яких містяться приписи про те, що визнання протиправним (незаконним) та скасування: індивідуальних актів Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку, про затвердження пропозиції Національного банку України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку; Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації у банку, про початок процедури ліквідації банку, про затвердження плану врегулювання та будь-яких інших індивідуальних актів, прийнятих на його виконання, а також індивідуальних актів щодо призначення уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, делегування їм повноважень; рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку; індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку або окремих положень вказаних адміністративних актів - не породжує будь-яких прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування заподіяної шкоди.
Цими ж нормами закріплено, що визнання протиправним (незаконним) та скасування вищезгаданих індивідуальних актів/рішень або окремих їх положень, у тому числі, не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення.
Тобто чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством встановлено обмеження у способах захисту прав колишніх учасників банку, щодо якого винесено рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та/або про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (до яких закон відносить й акціонерів), які фактично зводять захист таких прав до вимог про відшкодування шкоди, завданої внаслідок виведення неплатоспроможного банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправного (незаконного) індивідуального акта НБУ, ФГВФО, Мінфіну, НКЦПФР, рішення КМУ. Отже єдиним способом захисту прав особи, яка постраждала внаслідок порушень закону у процедурі ліквідації банку, від таких порушень є стягнення збитків у грошовій формі.
Подібний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.02.2023 у справі № 910/18214/19.
У цій же постанові (пункт 9.17) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на параграф 5 статті 66 Директиви Європейського Парламенту і Ради (ЄС) 2014/59/ЄС від 15.05.2014 «Про основні положення щодо фінансового оздоровлення та виведення з ринку неплатоспроможних банків та інвестиційних фірм» (далі також Директива 2014/59/ЄС) у якому визначено, що держави-члени повинні забезпечити, щоб кредитори, яких стосується виконання повноважень на списання або конверсію відповідно до параграфа 4, не мали права оскаржувати зменшення основної суми інструменту чи зобов`язання або у відповідних випадках його конверсію згідно з будь-якими положеннями законодавства держави-члена.
Велика Палата Верховного Суду також вказала на статтю 85 цієї Директиви, згідно з якою порядок оскарження рішень про вжиття заходів із запобігання кризі, який, зокрема, врегульовує, що держави-члени повинні забезпечити, щоб кожна особа, якої стосується рішення про вжиття заходу з управління кризою, мала право на оскарження такого рішення. До права на оскарження застосовуються такі положення: подання апеляційної скарги автоматично не призупиняє дію оскаржуваного рішення; рішення органу із врегулювання підлягає негайному виконанню і є підставою для спростовної презумпції, що призупинення його виконання суперечило б інтересам суспільства. Для захисту інтересів осіб, які діють добросовісно і які придбали акції та інші активи, права або зобов`язання установи, яка підлягає врегулюванню, скасування рішення органу із врегулювання не впливає на адміністративні дії або транзакції, які здійснив орган із врегулювання на підставі скасованого рішення. У такому випадку засоби правового захисту у зв`язку із неправомірним рішенням або дією органів із врегулювання обмежуються компенсацією збитків, яких зазнав заявник у результаті рішення або дії.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.02.2023 у справі № 910/18214/19 звернула увагу, що таке регулювання прийнято Україною з метою адаптації законодавства до корпоративного та банківського права Європейського Союзу відповідно до зобов`язань за міжнародними договорами України, воно узгоджується зі статтею 85 Директиви 2014/59/ЄС та має певні особливості процедури застосування в національному праві, що допускається цими міжнародними договорами. Так, відповідно до цієї статті Директиви 2014/59/ЄС скасування рішення відповідного органу не повинне впливати на подальші акти чи правочини, які базувалися на такому рішенні; способи захисту від помилкового рішення чи дії обмежуються компенсацією майнових втрат позивача. Зазначений підхід базується на тому, що у процедурі виведення банку з ринку відбуваються настільки радикальні зміни як у структурі статутного капіталу, так і в майні банку (в тому числі внаслідок його докапіталізації), що навіть у разі порушення закону під час таких процедур повернення постраждалих осіб у попередній стан є неможливим, унаслідок чого як спосіб захисту порушених майнових прав може застосовуватися лише відшкодування збитків.
Розглядаючи цю справу суд наголошує, що вищевикладені правові позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/18214/19 стосувались загальних правових питань, зокрема, таких як ефективність способу судового захисту прав акціонерів банку, а також дії Закону № 590-IX в часі, застосування спільних для всіх юрисдикцій та схожих за предметом регулювання процесуальних норм тощо, відтак наведена правозастосовча практика Верховного Суду є застосовною до спірних у цій справі.
Таким чином, під час розгляду цієї справи, на вирішення суду першочергово поставлене питання щодо застосування до спірних правовідносин Закону № 590-IX та статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України (щодо особливостей розгляду означеної категорії справ).
Як вже зазначалось раніше, приписи статті 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у редакції Закону № 590-IX встановлюють єдиний можливий спосіб захисту прав акціонерів від порушень, допущених у процедурі віднесення банку до категорії неплатоспроможних та відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідації банку, а саме - шляхом відшкодування завданої шкоди. Цей же спосіб захисту визначено й у нормах статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, яка була включена до цього Кодексу на підставі Закону № 590-IX.
У такому випадку, враховуючи норми чинного законодавства, а також практику Великої Палати Верховного Суду, належить констатувати обрання позивачами неефективного способу захисту прав у розумінні статті 13 Конвенції, який не забезпечить поновлення порушених прав, за захистом яких вони звернулися до суду.
Кодекс адміністративного судочинства України не містить такої підстави для закриття провадження у справі, як обрання позивачем неналежного способу захисту.
При цьому, якщо обраний позивачем спосіб захисту передбачений законом, але є неналежним саме у справі, яка розглядається, то це не є підставою для закриття провадження, а є самостійною підставою для відмови в позові. Такий висновок сформульований, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 52) та від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76).
Враховуючи мету звернення позивачів з даним позовом та обраний ними спосіб захисту, суд звертає увагу, що задоволення вимог про визнання протиправним рішення Правління НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних не здатне відновити прав позивачів, та суперечитиме приписам пункту 3 частини 9 статті 266-1 КАС України.
З огляду на правове регулювання особливостей судової процедури розгляду спорів, пов`язаних із віднесення банку до категорії неплатоспроможних, встановивши що позивачами обрано фактично неналежний спосіб захисту у розумінні закону, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимоги про визнання протиправним (незаконним) та скасувати рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних».
Разом з цим, не можуть бути задоволені і заявлені вимоги 1 - 4 позову, оскільки, як встановлено судом вище, заявлені вимоги є намаганням позивачів домогтися усунення обставин, що стали передумовою та правовою підставою для ухвалення відповідачем-1 рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних», з метою відновлення їх порушених прав, як учасників банку.
При цьому, суд виходить з того, що за наслідками розгляду вимог позову 1-4, навіть у разі їх задоволення, такі обставини не зумовлять та не утворять підстав для визнання протиправним (незаконним) та скасування рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ, оскільки це суперечить положенням статті 266-1 КАС України та Закону № 590-IX.
Відтак, заявлення вимог 1-4 позову, як окремих, не призведе до відновлення порушених та/або невизнаних (оспорюваних) прав учасників банку, що свідчить про їх явну неефективність, і є підставою для відмови у їх задоволенні повністю.
Колегія суддів виходить з того, що за своїм змістом наведені обґрунтування вимоги 1-4 позову, можуть мати місце як підґрунтя для позову про відшкодування збитків, як того передбачаються приписи статті 266-1 КАС України та Закону № 590-IX, тоді як, заявлення їх у даному спорі не може призвести та/або зумовити виникнення підстав для визнання протиправним (незаконним) та скасувати рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 № 405-рш/БТ.
Статтею 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Відповідно до статей 73-76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.
Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Шевельов проти України»).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі №924/1351/20(924/214/22).
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
При цьому, колегія суддів наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
У відповідності до положень статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову витрати зі сплати судового збору покладаються на позивачів.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Національного банку України та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів Акціонерне товариство «Банк Січ» про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий суддя Войтович І. І.

Судді: Вісьтак М.Я. 

Сас Є.В.