ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4825/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Григораша В.О.,
за участю: 
секретаря судового засідання Калараш О.В.,
представника позивача Бобика Й.Б,
представника відповідача Олексюк Н.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:
До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:
визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області 19.05.2025:
- рішення № 9728/6/24-13-24-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку;
- податкове повідомлення-рішення №0000012287/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 5265152,07 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012288/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 438762,63 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012295/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 6247107,50 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012286/ж10/24-13-24-04, яким за незабезпечення зберігання первинних документів застосовано штраф в розмірі 1020,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012290/ж10/24-13-24-04, яким за неподання декларацій застосовано штраф в розмірі 1360,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012291/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на 54270,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012293/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на 4522,47 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012294/ж10/24-13-24-04, яким за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафну санкцію в розмірі 5918908,56 грн;
- рішення №0000012315/Ж5/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 26532,00 грн;
- вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000012296/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості ЄСВ 53064,00 грн;
- вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000012292/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості ЄСВ 1141112,28 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Вказував, що контролюючим органом протиправно зроблено висновки, що ним порушено умови перебування на другій групі платників єдиного податку, оскільки податковим органом не взято до уваги, що ним не надавались послуги перевезення іноземному суб`єкту господарювання AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія), а перевезення здійснювались на підставі агентських угод на транспортно-експедиційне обслуговування, які були укладені з платниками єдиного податку третьої групи.
Так, ОСОБА_1 здійснював виконання агентських угод на транспортне-експедиційне обслуговування в міжміському та міжнародному сполученнях № 20 від 05.09.2015 та № 45 від 21.06.2018 укладених, відповідно, з МКП КФ "Діалог-Транстур" та ФОП ОСОБА_2 (Агенти в угодах), та згідно умов котрих, "Агенти" за дорученням "Виконавця" ( ОСОБА_1 ) і в його інтересах від свого імені здійснюють угоди з продажу транспортних послуг по перевезенню вантажів. Грошові кошти за транспортно-експедиційне обслуговування від третьої особи надходять на рахунок "Агента". З цієї суми останній отримує свою нагороду за сприяння продажу послуг "Виконавця" і проводить з ним кінцевий розрахунок. Таким чином, ОСОБА_1 не укладав жодних угод з румунським отримувачем вантажу чи з українським відправником та відповідно, не отримував від них жодних коштів.
МКП КФ "Діалог-Транстур" та ФОП ОСОБА_2 були платниками єдиного податку третьої групи, а відтак, позивач правомірно перебував на спрощеній системі оподаткування, як платник єдиного податку другої групи.
Безпідставне анулювання реєстрації платника єдиного податку та переведення з 01.01.2019 на загальну систему оподаткування слугувало подальшому помилковому нарахуванню податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, єдиному соціальному внеску та застосуванню штрафів (санкцій).
Також позивач вказував, що Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не передбачено обов`язку проведення розрахункових операцій / застосування реєстратора розрахункових операцій на суми коштів, які надійшли на розрахунковий рахунок, як оплата наданих послуг, тому помилковим є висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог даного Закону. Вказував, що його контрагенти здійснювали з ним розрахунки виключно в безготівковій формі шляхом здійснення переказів коштів на банківський рахунок, ним не отримувались готівкові кошти від провадження підприємницької діяльності, що виключає порушення вимог вказаного Закону.
Враховуючи викладене, вважає, що рішення, прийняті за результатами перевірки, є протиправними та підлягають скасуванню.
Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти їх задоволення, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, посадовими особами контролюючого органу, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.12.2024.
Перевіркою встановлено, що ТОВ "ЕКСПОТРАНС-ГРАНІТ" ЄДРПОУ 35545678 було здійснено 12.12.2018 експортну операцію з продажу виробів з природнього каменю на підприємство AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія). Доставка товару була здійснена ФОП ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 20 ВМД №UA101070/2018/047103 від 12.12.2018 умови поставки FCA м. Житомир. ФОП ОСОБА_1 виступав перевізником, найнятий покупцем.
ОСОБА_1 , перебуваючи на спрощеній системі оподаткування надавав послуги а саме: ТОВ "ЕКСПОТРАНС-ГРАНІТ" ЄДРПОУ 35545678 підтвердив факт надання послуг ОСОБА_1 відповідно до п. 20 ВМД №UA101070/2018/047103 від 12.12.2018 умови поставки FCA м. Житомир. ФОП ОСОБА_1 виступав перевізником, найнятий покупцем AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія) в 4 кварталі 2018 року, чим порушено пп.2) п. 291.4. ст. 291 ПК України, а саме: ОСОБА_1 порушив умови перебування на спрощеній системі оподаткування.
У зв`язку із здійсненням позивачем видів діяльності, які не передбачені у підпункті 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, відповідно до пункту 299.11 статті 299 ПК України реєстрація платника єдиного податку підлягає анулюванню шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу з 01.01.2019.
Також, під час перевірки встановлено, що в період 2023 року ОСОБА_1 для здійснення міжнародних перевезень використовував найманих осіб, які виконували функцію водіїв вантажного автотранспортного засобу без оформлення належним чином трудових відносин.
Також перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 на порушення пп. 1, 2 та 3 ст. З Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не провів розрахункові операції в готівковій/безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів) на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій у розмірі 5 918 908,56 грн., за період з 01.01.2024 по 31.12.2024.
Враховуючи викладене, прийняті рішення за результатами проведеної перевірки є законними і обґрунтованими та не підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 02.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні на 30.12.2025 о 10:00 год.
30.12.2025, за клопотанням представника відповідача, підготовче судове засідання відкладено на 09:30 год 13.01.2026.
13.01.2026, за клопотанням представника позивача, підготовче судове засідання відкладено на 10:00 год 27.01.2026.
Ухвалою суду від 27.01.2026 відмовлено у задоволенні заяви представника Головного управління ДПС у Чернівецькій області про залишення позовної заяви без розгляду.
27.01.2026 представником позивача подано відповідь на відзив.
27.01.2026 за клопотанням представника відповідача, в підготовчому судовому оголошено перерву по справі до 10:00 год 10.02.2026.
10.02.2026 в підготовчому судовому засіданні усною ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні представника відповідача про виклик свідків.
Судовий розгляд справи, призначений на 10.02.2026, відкладено до 10:00 год 03.03.2026 у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.
В судовому засіданні, призначеному на 03.03.2026, усною ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.03.2026 о 11:30 год. 
17.03.2026 судове засідання не відбулося, у зв`язку з технічною несправністю звукозаписувального засобу Easycon.
24.03.2026 оголошено перерву по справі до 10:00 год 31.03.2026.
30.03.2026 представником позивача подано до суду додаткові письмові пояснення по справі.
Під час розгляду справи по суті у вступних промовах сторони підтримали правові позиції, викладені в заявах по суті справи: представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі, а представник відповідача — відмовити у його задоволенні повністю.
В судовому засіданні призначеному на 31.03.2026, після виступу із вступними промовами, дослідивши наявні у справі докази, після судових дебатів, суд ухвалив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та, зважаючи на складність справи, повідомлено про те, що вступна та резолютивна частини рішення буде проголошена 07.04.2026 о 09:30 год.
07.04.2026 судом проголошено вступна та резолютивна частини рішення. 
Заслухавши вступні промови учасників справи, що прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Основний вид діяльності згідно КВЕД 46.12 діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами.
На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82,2 ст. 82 розділу II Податкового кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Закону України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та інших законів щодо підтримки платників податків за період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 № 533-ІХ (із змінами внесеними згідно із Законом від 13.05.2020 № 591-IX) та Закону України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб – підприємців", наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 527-п від 27.02.2025 посадовими особами відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з 01.01.2018 по 31.12.2024, за результатами якої складено 18.04.2024 акт №15504/Ж5/24-13-24-04-05/3029218952.
Під час перевірки виявлені наступні порушення:
- п.п. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16, п, 44.1, п. 443, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, не надано для проведення перевірки всіх необхідних документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки в повному обсязі;
- пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пп. 20.1.14 п. 20.1 ст. 20, пп. 73.3.3 п. 73.3, ст. 73 Податкового кодексу України, не надано інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження в повному обсязі;
- абз. 9 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст.298 Податкового кодексу та абз. 3 п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України, внаслідок порушення платником податків вимог перебування на спрощеній системі оподаткування - здійснення платником 1 або 2 групи діяльності, яка не передбачена у пп. 1 або 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа ОСОБА_1 підлягає виключенню з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2019;
- пп. 49.18.5, п. 49.18 ст. 49, п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України, в частині неподання подання податкової декларації про майновий стан та доходи за період 2019 рік, за 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік;
- п.п. 164.1.1, п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.1, п. 177.2, пп. 177.4.1, пп. 177.4.2, пп. 177.4.4, пп. 177.4.5, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 на загальну суму на загальну суму 4453147,09 грн, в тому числі з 2019 року в сумі 266334,44 грн, за період 2020 року в сумі 355752,81 грн, за період 2021 року в сумі 849374,32 грн, за період 2022 року в сумі 956959,02 грн, за період 2023 року в сумі 986736,57 грн, за період 2024 року в сумі 1037989,93 грн;
- п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, п.п. "а" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, а саме платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 не утриманий податок на доходи фізичних осіб з доходів у вигляді заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) 8-працівникам за період 2023 року в результаті чого занижено податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 43416,00 грн;
- п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, перевіркою встановлено заниження платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 суми військового збору в загальній сумі 371095,56 грн, в тому числі 2019 року в сумі 22194,53 грн, 2020 рік в сумі 29646,06 грн, 2021 рік в сумі 70781,19 грн, 2022 рік в сумі 79746,58 грн, 2023 рік в сумі 82228,04 грн, 2024 рік в сумі 86499,16 грн;
- п. 2 ст. 7 розділу III Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 занижено єдиний внесок за період 01.01.2019 по 31.12.2024 в сумі 1141112,28 грн, в тому числі за період 2019 року в сумі 154234,08 грн, за 2020 рік в сумі 134334,20 грн, за 2021 рік в сумі 223300,00 грн, за 2022 рік в сумі 242088,00 грн, за 2023 рік в сумі 247632,00 грн, за 2024 рік в сумі 139524,00 грн;
- абз. 7 п. 1 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6, абз. 1 ч. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", п. 2 пункту 6 розділу ІІІ Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, не визначено базу нарахування єдиного внеску з доходів у вигляді заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються), яка не може бути меншою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, що призвело до заниження суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок всього на загальну 53064,00 грн, у тому числі за січень 2023 року в сумі 4422,00 грн, лютий 2023 року в сумі 5896,00 грн, березень 2023 року в сумі 10318,00 грн, квітень 2023 року в сумі 7370,00 грн, травень 2023 року в сумі 5896,00 грн, червень 2023 року в сумі 2948,00 грн, липень 2023 року в сумі 4422,00 грн, серпень 2023 року в румі 4422,00 грн, вересень 2023 року в сумі 4422,00 грн, жовтень 2023 року в сумі 2948,00 грн;
- п.181.1 ст. 181, п. 183.2. ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188,1 ст. 188. п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сумі 4997686,00 грн, в тому числі, березень 2019 р. в сумі 26200,00 грн, червень 2019 р. в сумі 61401, грн, вересень 2019 р. в сумі 23838,00 грн, грудень 2019 р. в сумі 186691,00 грн, березень 2020 р. в сумі 5420,00 грн, червень 2020 р. в сумі 5980,00 грн, вересень 2020 р. в сумі 13000,00 грн, грудень 2020 р. в сумі 372800,00 грн, лютий 2021 р. в сумі 13876,00 грн, березень 2021 р. в сумі 9640,00 грн, квітень 2021 року в сумі 2800,00 грн, травень 2021 р. в сумі 2240,00 грн, липень 2021 р. в сумі 3000,00 грн, серпень 2021 р. в сумі 7800,00 грн, жовтень 2021 р. в сумі 24080,00 грн, листопад 2021 р. в сумі 13218,00 грн, грудень 2021 р. в сумі 870285,00 грн, березень 2022 р. в сумі 5981,00 грн, квітень 2022 р. в сумі 5440,00 грн, травень 2022 р. в сумі 35525,00 грн, червень 2022 р. в сумі 4000,00 грн, серпень 2022 р. в сумі 78257,00 грн, грудень 2022 р. в сумі 937543, грн, березень 2023 р. в сумі 13127,00 грн, квітень 2023 р. в сумі 11964,00 грн, жовтень 2023 р. в сумі 28000,00 грн,. грудень 2023 р. в сумі 1051798,00 грн., квітень 2024 р. в сумі 12400,00 грн, червень 2024 р. в сумі 25458,00 грн, вересень 2024 р. в сумі 25011,00 грн, жовтень 2024 р. в сумі 20800,00 грн, грудень 2024 р. в сумі 1100113,00 грн;
- п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, п.п. "а" п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.1, п.п. 1.2, п.п. 1.5 п. 16 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, а саме платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 неутриманий військовий збір з доходів у вигляді заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) 9 - працівникам в сумі на загальну суму 3618,00 грн, у тому числі за січень 2023 року в сумі 301,50 грн, лютий 2023 року в сумі 402,00 грн, березень 2023 року в сумі 703,50 грн, квітень 2023 року в сумі 502,50 грн, травень 2023 року в сумі 402,00 грн, червень 2023 року в сумі 201,00 грн, липень 2023 року в сумі 301,50 грн, серпень 2023 року в сумі 301,50 грн, вересень 2023 року в сумі 301,50 грн, жовтень 2023 року в сумі 201,00 грн;
- п.п. 1, 2 та 3 ст. З Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами та доповненнями, не проведено розрахункових операцій в готівковій/безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів) на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим робота реєстратор розрахункових операцій у розмірі 5918908,56 грн за період з 01.01.2024 по 31.12.2024;
- п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), пп. 8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300 платником фізичною особою ОСОБА_1 не повідомлено контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП.
06.05.2025 позивач подав заперечення на акт перевірки, за результатом розгляду якого Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області факти наведені в запереченні визнано такими, що не спростовують висновків перевірки, а відтак акт перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.
На підставі виявлених порушень, відповідачем 19.05.2025 прийняті наступні рішення:
- рішення № 9728/6/24-13-24-04 від 19.05.2025 про анулювання реєстрації платника єдиного податку з 01.01.2019;
- податкове повідомлення-рішення №0000012287/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 5265152,07 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012288/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 438762,63 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012295/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 6247107,50 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012286/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким за незабезпечення зберігання первинних документів застосовано штраф в розмірі 1020,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012290/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким за неподання декларацій застосовано штраф в розмірі 1360,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012291/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на суму 54270,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012293/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на 4522,47 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0000012294/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафну санкцію в розмірі 5918908,56 грн;
- рішення №0000012315/Ж5/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким застосовано штраф в розмірі 26532,00 грн;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000012296/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості ЄСВ 53064,00 грн;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000012292/Ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025 про сплату заборгованості ЄСВ 1141112,28 грн.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.
Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 31.07.2025 № 22200/6/99-00-06-01-02-06 залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 19.05.2025 № 0000012287/ж10/24-13-24-04, № 0000012288/ж10/24-13-24-04, № 0000012295/ж10/24-13-24-04 № 0000012286/ЖІ0/24-13-24-04, № 0000012289/10/24-13-24-04, № 0000012290/ж10/24-13-24-04 №0000012291/ж10/24-13-24-04, № 0000012293/ж10/24-13-24-04, № 0000012294/ж10/24-13-24-04 № 0000012297/ж10/24-13-24-04, рішення № 9728/6/24-13-24-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 31.07.2025 № 22102/6/99-00-06-02-01-06 рішення про застосування штрафних санкцій з ЄСВ № 00000/12315/Ж10/24-13-24-04, № 00000/12314/Ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025 скасовано.
На підставі рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 31.07.2025 № 22102/6/99-00-06-02-01-06 відповідачем винесено нові рішення про застосування штрафних санкцій з ЄСВ № 00000/25778/Ж10/24-13-24-04, № 00000/25779/Ж10/24-13-24-04 від 19.08.2025.
Вважаючи протиправними рішення, прийняті на підставі акта перевірки від 18.04.2024 №15504/Ж5/24-13-24-04-05/3029218952, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.
До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України). 
Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту, що відносяться до повноважень митних органів), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України (пункт 41.5 статті 41 ПК України).
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до пп.62.1.2 п.62.2 ст.62 ПК України.
Податковий контроль відповідно до пп.62.1.3 п.62.2 ст.62 ПК України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
За змістом абз.1 п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Судом встановлено, що контролюючим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних, товарів з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.12.2024, за результатами якої 18.04.2024 складено акт перевірки №15504/Ж5/24-13-24-04-05/3029218952.
Щодо правомірності винесеного на підставі вказаного акта перевірки рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку № 9728/6/24-13-24-04 від 19.05.2025, суд зазначає наступне.
Так, судом встановлено, що позивач в період з 01.01.2018 по 31.12.2024 здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування.
Глава 1 розділу XIV Податкового кодексу України регулює питання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.
Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
Згідно з пунктом 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої групи проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Судом встановлено, що за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 позивач обравши відповідно до ст. 291 глави 1 розділу ХІV Кодексу спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, здійснював діяльність із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку ІІ групи, та сплачував єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця відповідно до вимог п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України.
Згідно відомостей з ЦБД ДРФО, платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 отримано дохід, виплачений платнику податків-фізичній особі за ознакою доходу 157, в сумі 3346197,73 грн, за 2018 р. в сумі 636248,00 грн, за 2019 р. в сумі 783668,15 грн, за 2020 р. в сумі 148200,00 грн, за 2021 р. в сумі 448462,91 грн, за 2022 р. в сумі 645816,53 грн, за 2023 рік в сумі 265457,00 грн, за 2024 рік в сумі 418345,14 грн.
При цьому, перевіркою податкового органу встановлено, що позивач, перебуваючи на ІІ групі єдиного податку, надавав послуги вантажного автомобільного перевезення юридичним особам — платникам податків, які перебувають на загальній системі оподаткування, що в свою чергу стало підставою для виключення з 01.01.2019 останнього з реєстру платників єдиного податку та прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
На обґрунтування такої позиції відповідач послався на інформацію, зазначену у митній декларації, а також на відповідь ТОВ "Експотранс-граніт" отриману у відповідь на запит податкового органу, в якій зазначено, що 12.12.2018 експортну операцію з продажу виробів з природного каменю на підприємство AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія), доставка товару здійснена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .
Як вже зазначалось вище, відповідно до вимог податкового законодавства платники єдиного податку другої групи мають право надавати послуги платникам єдиного податку та/або населенню. При цьому, для встановлення факту порушення вимог перебування на спрощеній системі оподаткування визначальним є характер договірних відносин та факт отримання доходу саме від суб`єкта, який не належить до кола дозволених платників податку.
Суд звертає увагу, що сам факт зазначення у митній декларації позивача, як перевізника вантажу не є належним та достатнім доказом існування договірних відносин між перевізником і такою юридичною особою. Митна декларація є документом митного оформлення товару та не підтверджує укладення договору перевезення між конкретними суб`єктами господарювання, а також не засвідчує факт отримання доходу саме від особи, зазначеної у відповідних графах декларації.
Крім того, із наданої відповідачем відповіді ТОВ "Експотранс-граніт" вбачається лише факт здійснення перевезення вантажу, що власне і не заперечувалось і позивачем, проте такі відомості не містять підтвердження укладення між позивачем та ТОВ "Експотранс-граніт" чи з AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія) договору перевезення, не містять посилань на первинні бухгалтерські документи, що підтверджують оплату такого перевезення вказаними юридичними особами, тощо. 
Разом з тим, матеріали справи містять агентські угоди на транспортно-експедиційне обслуговування в міжміському та міжнародному сполученнях, які укладені між малим колективним підприємством "Діалог-Транстур" (Агент), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Агент) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець).
Пунктом 1.1 передбачено, що вказані угоди визначають порядок взаємовідносин, що виникають при наданні послуг по перевезенню вантажів в міжміському та міжнародному сполученнях, що надаються Агентом Виконавцю, та розрахунках за ці перевезення. 
Агент є довіреною особою виконавця і за його дорученням здійснює від свого імені в його інтересах угоди з продажу транспортних послуг по перевезенню вантажів в міжміському та міжнародному сполученнях, а також інші додаткові послуги.
Отже, дослідивши та проаналізувавши зміст зазначених вище документів слід дійти висновку, що саме мале колективне підприємство "Діалог-Транстур" та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 виступали сторонами зобов`язання у правовідносинах із позивачем, визначали умови перевезення, погоджували його вартість та приймали на себе відповідні договірні права й обов`язки.
Водночас, будь-які належні та допустимі докази укладення та виконання договору перевезення безпосередньо між позивачем та юридичною особою — платником податків на загальній системі оподаткування, в даному випадку AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія), чи/або ТОВ "Експотранс-граніт" у матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази їх оплати.
Суд звертає увагу і на те, що відповідно до загальних засад договірного права та правової природи агентських відносин, агент може діяти від свого імені, але в інтересах принципала, або від імені та в інтересах принципала.
Однак, у будь-якому випадку визначальним для податкової кваліфікації є встановлення особи, з якою платник фактично перебував у договірних відносинах та ким саме виплачувався дохід. 
Таким чином наявні в матеріалах справи документи підтверджують існування господарських правовідносин саме між позивачем та малим колективним підприємством "Діалог-Транстур", та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , інших доказів, які б спростовували такий факт відповідачем не надано, а судом не встановлено. Відтак, сам по собі факт того, що у митній декларації позивач зазначений, як "принципал", не змінює суб`єктного складу договірних відносин та не свідчить про надання послуг AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія) чи/або ТОВ "Експотранс-граніт", безпосередньо позивачем.
Суд наголошує, що для встановлення порушення вимог пункту 291.4 ПК України контролюючий орган повинен довести факт отримання позивачем доходу саме від суб`єкта господарювання, який перебуває на загальній системі оподаткування.
Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів того, що юридична особа — платник податків на загальній системі — була стороною договору з позивачем та саме ця юридична особа здійснила оплату послуг перевезення та чи /або позивач отримав дохід безпосередньо від такої особи.
Водночас, наявні у матеріалах справи документи не містять беззаперечного підтвердження того, що саме румунська фірма AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія), яка придбавала у ТОВ "Експотранс-граніт" пиломатеріали виступала замовником перевезення та здійснювала позивачу оплату послуг з вантажного перевезення.
Водночас, сторонами в судовому засіданні не заперечувалося, що у позивача відсутні відкриті валютні банківські рахунки на які міг здійснювати оплату за надані послуги нерезидент - AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія).
За таких обставин твердження відповідача ґрунтуються на припущеннях.
Суд зазначає, що норми податкового законодавства пов`язують обмеження для платників єдиного податку ІІ групи виключно з фактом надання послуг визначеному колу осіб (зокрема суб`єктам на загальній системі оподаткування чи нерезидентам) та безпосереднім отриманням доходу від них. Оскільки Позивач не мав договірних відносин та не отримував доходу від компанії AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія), а економічна мета перевезення чи інтереси третіх осіб не є підставою для кваліфікації порушення згідно зі ст. 291 ПК України, відсутність доказів розрахунків із зазначеною іноземною компанією виключає склад податкового правопорушення в діях позивача.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що факт надання послуг позивачем суб`єкту господарювання на загальній системі оподаткування або нерезиденту не підтверджений належними та допустимими доказами, а розрахунки між компанією AND DANAMIC GROUP SRL (Румунія) з позивачем не проводилися. Оскільки склад податкового правопорушення відсутній, у контролюючого органу не було правових підстав для застосування положень п. 293.4 та п. 299.11 ст. 299 ПК України.
За таких обставин, рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області № 9728/6/24-13-24-04 від 19.05.2025 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, а статус позивача як платника єдиного податку ІІ групи вважається таким, що не припинявся з 01.01.2019.
Водночас, як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, вказане рішення є первинним документом, що спричинив для позивача зміну правового статусу платника податків, а також став підставою для нарахування податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та інших платежів, які визначенні в спірних податкових повідомленнях-рішеннях та вимоги про сплату борги (недоїмки).
Зокрема, на цій підставі, з огляду на неможливість подальшого перебування ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування, податковим органом зроблено висновки про заниження ним суми одержаного доходу з 01.01.2019 по 31.12.2024 всього на 24988437,14 грн, і як наслідок про заниження суми податку на доходи фізичних осіб в сумі 4453147,09 грн, в тому числі за період 2019 року в сумі 266334,44 грн, за період 2020 року в сумі 355752,81 грн, за період 2021 року в сумі 849374,32 грн, за період 2022 року в сумі 956959,02 грн, за період 2023 року в сумі 986736,57 грн та за період 2024 року в сумі 1037989,93 грн.
Відповідно до цього, встановлено і заниження суми військового збору з чистого доходу самозайнятої особи на загальну суму 371095,55 грн та суми єдиного внеску за цей період в сумі 1141112,28 грн, в тому числі за період 2019 року в сумі 154234,08 грн, за 2020 рік в сумі 134334,20 грн, за 2021 рік в сумі 223300,00 грн, за 2022 рік в сумі 242088,00 грн, за 2023 рік в сумі 247632,00 грн, за 2024 рік в сумі 139524,00 грн.
Також, висновки податкового органу про те, що позивач з 01.01.2019 по 31.12.2024 зобов`язаний був перейти на загальну систему оподаткування зумовили і висновки про те, що він підлягав обов`язковій реєстрації як платник ПДВ (пп. 181.1. ст. 181 ПК України), а відтак і про необхідність донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість всього на суму 4997687,41 грн, в тому числі: березень 2019 р. в сумі 26200,40 грн, червень 2019 р. в сумі 61400,68 грн, вересень 2019 р. в сумі 23838,02 грн, грудень 2019 р. в сумі 186691,42 грн, березень 2020 р. в сумі 5420,00 грн, червень 2020 р. в сумі 5980,00 грн, вересень 2020 р. в сумі 13000,00 грн, грудень 2020 р. в сумі 372800,00 грн, лютий 2021 р. в сумі 13876,00 грн, березень 2021 р. в сумі 9640,00 грн, квітень 2021 року в сумі 2800,00 грн, травень 2021 р. в сумі 2240,00 грн, липень 2021 р. в сумі 3000,00 грн, серпень 2021 р. в сумі 7800,00 грн, жовтень 2021 р. в сумі 24080,32 грн, листопад 2021 р. в сумі 13218,23 грн, грудень 2021 р. в сумі 870284,69 грн, березень 2022 р. в сумі 5981,12 грн, квітень 2022 р. в сумі 5440,00 грн, травень 2022 р. в сумі 35525,38 грн, червень 2022 р. в сумі 4000,00 грн, серпень 2022 р. в сумі 78256,80 грн, грудень 2022 р. в сумі 937542,90 грн, березень 2023 р. в сумі 13127,40 грн, квітень 2023 р. в сумі 11964,00 грн, жовтень 2023 р. в сумі 28000,00 грн, грудень 2023 р. в сумі 1051798,33 грн, квітень 2024 р. в сумі 12400,00 грн, червень 2024 р. в сумі 25458,46 грн, вересень 2024 р. в сумі 25010,56 грн, жовтень 2024 р. в сумі 20800,00 грн, грудень 2024 р. в сумі 1100112,68 грн.
Відповідно, протиправність рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області № 10713/6/24-13-24-04 від 30.05.2025 зумовлює протиправність усіх похідних рішень, прийнятих на його підставі, оскільки такі рішення не можуть існувати самостійно за відсутності законної первинної підстави.
Отже, під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу про те, що перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку 2 групи) позивач надавав послуги вантажного перевезення юридичним особам (платникам податків, які перебувають за на загальній системі оподаткування або нерезиденту), а тому враховуючи наведене, суд вважає спірні рішення податкового органу протиправним та таким, що підлягають скасуванню.
Оскільки, підставою для нарахування позивачу податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску та податку на додану вартість, стали висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування, які були спростовані в ході судового розгляду, то суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення №0000012287/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 5265152,07 грн, №0000012288/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 438762,63 грн, №0000012295/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 6247107,50 грн, 0000012286/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким за незабезпечення зберігання первинних документів застосовано штраф в розмірі 1020,00 грн, №0000012290/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким за неподання декларацій застосовано штраф в розмірі 1360,00 грн, рішення №0000012315/Ж5/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 26532,00 грн та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000012292/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості ЄСВ 1141112,28 грн є протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №0000012294/ж10/24-13-24-04, яким за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафну санкцію в розмірі 5918908,56 грн, суд зазначає наступне.
За результатом 2024 року, платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 до контролюючого органу подано податкову декларацію платника Єдиного податку за результатами звітного податкового періоду з 01.01.2024 по 31.12.2024 №9425674343 від 11.02.2025 із зазначеною сумою одержаних доходів від здійснення підприємницької діяльності на суму 5918908,56 грн.
В акті перевірки податковим органом зафіксовано, що платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 на порушення пп. 1, 2 та 3 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", не проведено розрахункових операцій в готівковій/безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів) на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій у розмірі 5918908,56 грн, за період з 01.01.2024 по 31.12.2024.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі – Закон № 265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: 
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР);
- у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій або програмних реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, шо контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (п. 5 ст. 3 Закону № 265/95-ВР).
Пунктом 12 статті 9 Закону № 265 передбачено, що реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, та розрахункові книжки не застосовуються, якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (склади, місця зберігання товарів, оптова торгівля тощо).
Як встановлено судом під час розгляду справи, згідно із заключною банківською випискою за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 (яку позивач також надавав ДПС України як додаток до скарги на оскаржувані податкові повідомлення-рішення), на банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий ФОП ОСОБА_1 в АТ КБ "Приватбанк", надійшли кошти в сумі 5 918 908,56 грн.
Водночас сума доходу, задекларованого ОСОБА_1 за 2024 рік відповідно до податкової декларації платника єдиного податку, також становить 5 918 908,56 грн.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що задекларований позивачем дохід від підприємницької діяльності за звітний період (з 01.01.2024 по 31.12.2024) у розмірі 5 918 908,56 грн повністю відповідає сумі коштів, що фактично надійшли на його розрахунковий рахунок в АТ КБ "Приватбанк" за цей же період.
Суд наголошує, що Закон № 265/95-ВР не передбачає обов`язку проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій (РРО) на суми коштів, які надійшли на банківський рахунок у безготівковій формі як оплата за товари, роботи чи послуги.
З огляду на це, висновки податкового органу про нібито вчинення позивачем порушень порядку проведення розрахунків є помилковими, ґрунтуються на довільному трактуванні норм законодавства та не відповідають фактичним обставинам здійснення господарських операцій.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано жодних доказів проведення позивачем розрахункових операцій у готівковій формі або за допомогою платіжних карток, які б вимагали застосування РРО. Таким чином, позиція контролюючого органу щодо порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265-ВР є безпідставною та необґрунтованою.
Під час розгляду справи факт порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР не був підтверджений належними та допустимими доказами. 
Встановлені судом обставини є достатніми для висновку про безпідставність притягнення позивача до фінансової відповідальності та застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 5918908,56 грн, тому податкове повідомлення-рішення №0000012294/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо податкових повідомлень-рішень №0000012291/ж10/24-13-24-04, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на 54270,00 грн, №0000012293/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на 4522,47 грн та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000012296/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості ЄСВ 53064,00 грн, суд зазначає наступне.
Перевіркою встановлено, що на порушення п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, пп. "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 не утриманий податок на доходи фізичних осіб з доходів у вигляді заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) восьми працівникам за період 2023 року, в результаті чого занижено податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 43416,00 грн.
Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий агент щодо податку з доходів фізичних осіб - це юридична особа (її філії, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом ІV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 2 пункту 57.1 статті 57 ПК У країни, податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.
Згідно з пунктом 18.1 та пунктом 18.2 статті 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.
Згідно з підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний оподатковуваний дохід, який згідно підпункту 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 ПК України складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих), протягом такого звітного податкового місяця.
Відповідно до підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Підпунктами 168.1.1.-168.1.4 пункту 168.1 статті 168 ПК України передбачено, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.
Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.
Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).
Відповідно до пункту 171,1 статті 171. ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.
Відповідно до підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Згідно з підпунктом "6" пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду.
Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.
Таким чином, суб`єкт господарювання, який використовує найману працю зобов`язаний утримувати з виплачуваної ним заробітної плати працівників податок на доходи фізичних осіб, подавати податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.
Під час судового розгляду встановлено, що за результатами проведеної перевірки відповідачем зроблено висновок про використання позивачем у 2023 році праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин.
Так, відповідно до інформації, що міститься у вантажних митних деклараціях, а також відомостей щодо водіїв і транспортних засобів, які залучалися для здійснення міжнародних перевезень, встановлено факти виконання функцій водіїв вантажних автомобілів наступними особами без укладення трудових договорів: ОСОБА_3 - у період з 02.08.2023 по 26.09.2023; ОСОБА_4 - у період з 14.01.2023 по 25.10.2023; ОСОБА_5 - у періоди з 03.03.2023 по 24.03.2023 та з 04.07.2023 по 24.07.2023; ОСОБА_6 - у період з 28.03.2023 по 07.06.2023; ОСОБА_7 - у періоди з 06.02.2023 по 25.05.2023 та з 17.07.2023 по 13.10.2023; ОСОБА_8 - у період з 16.01.2023 по 25.05.2023; ОСОБА_9 - у період з 09.03.2023 по 01.04.2023; ОСОБА_10 - у період з 30.01.2023 по 02.03.2023.
На думку податкового органу, вказані обставини підтверджують порушення позивачем вимог чинного законодавства про працю.
Суд звертає увагу, що представником позивача ні під час проведення перевірки, ні під час судового розгляду справи не надано доказів належного оформлення трудових відносин із вищезазначеними особами.
Зокрема, матеріали справи не містять: трудових договорів (контрактів), наказів або розпоряджень про прийняття на роботу; доказів подання до територіальних органів ДПС повідомлень про прийняття працівників на роботу; наказів про звільнення, заяв та наказів про надання відпусток; табелів обліку робочого часу та графіків роботи; відомостей про нарахування заробітної плати, розрахункових відомостей та документів, що підтверджують утримання і перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заяв про застосування податкової соціальної пільги разом із підтвердними документами; листків непрацездатності; довідок до актів огляду МСЕК (за наявності підстав).
Окрім того, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про цивільно-правовий характер відносин із вказаними особами, як-от: договорів про виконання разових робіт (надання послуг) чи актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг)
Крім того, судом встановлено, що у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (із додатками 1, 4ДФ та 5) за відповідні звітні періоди 2023 року, інформація про виплату доходів вищезазначеним фізичним особам відсутня.
Вказане свідчить про те, що позивач не лише не оформив трудові відносини з водіями у встановленому законом порядку, а й не відобразив відповідні нарахування у звітності, що подається до контролюючих органів, та, відповідно, не виконав обов`язки податкового агента.
Враховуючи викладене, суд погоджується з висновками контролюючого органу про те, що ФОП ОСОБА_1 , у порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту", залучав до здійснення міжнародних перевезень вищезазначених фізичних осіб без належного оформлення трудових відносин.
При цьому позивачем не надано, а судом не встановлено наявності будь-яких цивільно-правових угод, зокрема договорів про надання послуг з перевезення, укладених із вказаними водіями, актів приймання-передачі наданих послуг до таких договорів тощо.
На переконання суду, позивач як роботодавець та податковий агент у розумінні норм Податкового кодексу України був зобов`язаний належним чином оформити зазначених працівників, нараховувати їм заробітну плату, а також утримувати й перераховувати до бюджету відповідні податки та збори. Оскільки вказані вимоги закону позивачем виконані не були, притягнення його до відповідальності у цій частині є обґрунтованим.
Відповідно до положень підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України - контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно з ст. 3 Закону України "Про оплату праці" мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.
Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.
Статтею 35 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що контроль за додержанням законодавства про оплату праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та податкові органи.
Враховуючи те, що мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для суб`єктів господарювання усіх форм власності, то контролюючі органи мають право здійснювати контроль за її нарахуванням, утриманням з її розміру податку на доходи фізичних осіб.
Суд погоджується з розрахунками контролюючого органу, згідно з якими факт виплати неофіційного доходу вищезазначеним особам встановлено на загальну суму 241200,00 грн.
Суд зазначає, що вказана сума доходу була розрахована відповідачем, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на відповідний період 2023 року, пропорційно часу залучення кожного водія до виконання міжнародних перевезень (згідно з даними митних декларацій).
Застосування мінімального розміру заробітної плати як бази для нарахування податкових зобов`язань у даному випадку є обґрунтованим, оскільки позивач, у порушення вимог закону, не вів офіційного обліку праці та виплат вказаним особам, що унеможливило встановлення фактичного розміру виплаченого доходу.
На переконання суду, нарахування податковим органом податку на доходи фізичних осіб (ПДФО), військового збору та єдиного внеску є прямим наслідком (похідним порушенням) від встановленого факту використання праці найманих працівників без належного оформлення. 
Як вбачається з матеріалів справи, вказана база оподаткування була сформована за рахунок виплат, що мають характер заробітної плати, проте не були відображені в обліку та звітності на загальну суму 241200,00 грн, а саме за періодами 2023 року: у січні - 20100,00 грн; у лютому - 26800,00 грн; у березні - 46900,00 грн; у квітні - 33500,00 грн; у травні - 26800,00 грн; у червні - 13400,00 грн; у липні - 20100,00 грн; у серпні - 20100,00 грн; у вересні - 20100,00 грн; у жовтні - 13400,00 грн.
Суд зауважує, що заниження вказаних доходів призвело до автоматичного порушення позивачем вимог п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, пп. "а" п. 176.2 ст. 176, а також п.п. 1.1, 1.2, 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України.
Оскільки позивач, як роботодавець, фактично виплатив неофіційний дохід водіям на загальну суму 241200,00 грн, це автоматично призвело до: невизначення бази оподаткування та, як наслідок, недорахування ПДФО в сумі 43416,00 грн (18% від суми доходу); недорахування військового збору в сумі 3618,00 грн (1,5% від суми доходу), що є похідним від об`єкта оподаткування ПДФО та ненарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 53064,00 грн (22% від суми доходу), обов`язок сплати якого виникає одночасно з виплатою доходу застрахованим особам.
Перевіривши наведені розрахунки податкових зобов`язань та штрафних санкцій, суд визнає їх арифметично правильними, обґрунтованими та такими, що повністю відповідають вимогам Податкового кодексу України та Закону про збір та облік єдиного внеску.
За таких підстав, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №0000012291/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на 54270,00 грн (в тому числі штрафу 10854,00 грн), №0000012293/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на 4522,47 грн (в тому числі штрафу 904,50 грн) та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000012296/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості ЄСВ 53064,00 грн Головне управління ДПС у Чернівецькій області діяло на підставі приписів Податкового кодексу України та у межах своїх повноважень, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправним та скасування.
Таким чином, беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви до суду, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 15140,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1.428129695.1 від 02.12.2025.
Оскільки, позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи приписи ч. 3 ст.139 КАС України, суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати (судовий збір) у сумі 14990,00 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області рішення № 9728/6/24-13-24-04 від 19.05.2025 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000012287/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 5265152,07 грн.
4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000012288/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 438762,63 грн.
5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000012295/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 6247107,50 грн.
6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000012286/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким за незабезпечення зберігання первинних документів застосовано штраф в розмірі 1020,00 грн.
7. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000012290/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким за неподання декларацій застосовано штраф в розмірі 1360,00 грн.
8. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000012294/ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафну санкцію в розмірі 5918908,56 грн. 
9. Визнати протиправним та скасувати рішення №0000012315/Ж5/24-13-24-04 від 19.05.2025, яким застосовано штраф в розмірі 26532,00 грн
10. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000012292/Ж10/24-13-24-04 від 19.05.2025 про сплату заборгованості ЄСВ 1141112,28 грн.
11. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
12. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 14990,00 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне судове рішення складено 17 квітня 2026 р.

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Представник позивача - адвокат Бобик Йосиф Богданович (вул. Панчука О, 18/3, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002, РНОКПП НОМЕР_3 );
Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 А, м. Чернівці, Чернівецький район, Чернівецька область, 58006, код ЄДРПОУ 44057187).

Суддя В.О. Григораш