Справа № 372/7130/25 
Провадження 2-713/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року       Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Проць Т.В.
при секретарі Лимаренко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини,- 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. З уточненої позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на майно, а саме земельну ділянку (пай), яка знаходиться в межах села Слобідка Обухівського району Київської області. Вказувала, що не була зареєстрованою на день смерті спадкодавця за однією адресою та не була обізнана про наявність заповіту, тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини. Просила в судовому порядку визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням законної сили. 
22 грудня 2025 року постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі, призначено підготовче судове засідання та витребувано копію спадкової справи.
14 січня 2026 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
19 січня 2026 року представник відповідача – ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що наведені позивачем обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
23 січня 2026 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву та відповідь на відзив, в якій вказала, що не була обізнана про наявність заповіту, оскільки майно, яке за життя мала померла було подаровано позивачу, про наявність земельної ділянки позивач не знала. Вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, тому просила позов задовольнити.
10 лютого 2026 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.
В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника та просив прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Красна Слобідка Обухівського району Київської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.
Заповітом, посвідченим 18 жовтня 2004 року секретарем Краснослобідської сільської ради Калитою Н.Ю. та зареєстрованим в реєстрі за № 153 ОСОБА_2 все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що вона матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла ОСОБА_1 .
11 грудня 2025 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Клименко О.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 . 
Постановою приватного нотаріуса від 11 грудня 2025 року, позивачу було повідомлено про неможливість вчинення нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю з тим, що терміни на подачу заяви про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини вже минули.
Як убачається з акту депутата ОСОБА_4 від 21 січня 2026 року, ОСОБА_1 дійсно з 1986 року проживала разом з громадянкою ОСОБА_2 в її домогосподарстві та вважала її своєю матір`ю. Коли ОСОБА_5 захворіла, ОСОБА_6 її доглядала, лікувала та сплачувала комунальні послуги. На даний час, ОСОБА_6 проживає у будинку ОСОБА_2 , який остання подарувала їй ще в 2011 році, утримує його та обслуговує земельну ділянку, на якій знаходиться будинок. Разом з цим, своїх дітей ОСОБА_2 не мала, чоловік помер ще в 90-х роках, спадкоємці 1 та 2 черги відсутні. 
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
З аналізу наведених норм вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення.
Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.
Як встановлено з матеріалів справи позивач не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки про існування такого заповіту не знала.
В законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.
При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що виконуючи завдання цивільного судочинства суд враховує, що у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.
Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, що належало його сім`ї, та призведе до передачі цього майна територіальній громаді, як відумерлої спадщини.
В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини з метою фактичної реалізації ним своїх спадкових прав за відсутності інших претендентів на спадщину.
Судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1  додатковий строк три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Обухівська міська рада Київської області, код ЄДРПОУ – 35161650, адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 10.
Повний текст рішення складено та підписано 17 березня 2026 року.

Суддя     Т.В. Проць