Справа № 459/3480/25 
Провадження № 2/459/1088/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого – судді Грабовського В.В.,
з участю секретаря судових засідань Гук Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, 
в с т а н о в и в : 

У жовтні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №2365631 у розмірі 20039,75 грн, з яких: 10995,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 1690,00 грн – заборгованість за відсотками; 6500,00 грн заборгованість по процентах за понадстрокове користування позикою; 854,75 грн заборгованість за комісією за надання позики, а також заборгованості за договором позики №79185361 у розмірі 23836,30 грн, з яких: 4735,50 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 11685,01 грн – заборгованість за відсотками; 7415,79 грн – заборгованість по процентах за понадстрокове користування позикою. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.07.2024 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №79185361, відповідно до якого останній підтвердив, що ознайомився на сайті кредитодавця з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, зобов`язався повернути кредитору надану ним суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Крім цього, 08.08.2024 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №2365631, відповідно до якого останній підтвердив, що ознайомився на сайті кредитодавця з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, зобов`язався повернути кредитору надану ним суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне необхідних кредитів» права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаних у реєстрах божників.
Відповідно до реєстру боржників №1 від 27.03.2025 до вищевказаного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 2362631 в сумі 20039,75 грн, з яких: з яких: 10995,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 1690,00 грн – заборгованість за відсотками; 6500,00 грн заборгованість по процентах за понадстрокове користування позикою; 854,75 грн заборгованість за комісією за надання позики.
Згідно з реєстром боржників №4 від 23.04.2025 до вищевказаного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 79185361 в сумі 23836,30 грн, з яких: 4735,50 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 11685,01 грн – заборгованість за відсотками; 7415,79 грн – заборгованість по процентах за понадстрокове користування позикою.
07.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 
27.10.2025 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що: саме ті договори позики, які долучено до позовної заяви вона не укладала, наявні в матеріалах справи паперові копії спірних кредитних угод не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів) та не є належними доказами укладення договору між нею та кредитором; матеріали справи не містять доказу перерахування вказаних у договорах сум позик; позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід від первісного кредитора до позивача прав вимог у сумі, яка вказана в додатках до договорів факторингу; на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 14.06.2021 року, боргові зобов`язання відповідача за кредитною угодою від 08.08.2024 та 20.08.2024 ще не існували в принципі, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору факторингу; нарахування процентів на понадстровоке користування в розмірі 6500,00 грн. по договору від 08.08.2024 №2365631 та 7415,79 грн по договору від 20.08.2024 №79185361, є безпідставним і протиправним, оскільки прострочення виконання зобов`язань відбулося після 24.02.2022 року, в період дії воєнного стану; розрахунки заборгованості за договорами є неналежним та недостатнім доказом, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку (фінансової установи) та не містять відомостей, що дозволили перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем.
30.10.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача зазначив, що між первісним кредитором та відповідачем укладено кредитні договори, відповідно до яких сторони узгодили розміри кредитів, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім цього, зазначив, що кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, оскільки вказаний договір є дійсним та ніким не скасованим. Також вказав, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею та формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит. Відповідач частково сплачувала кошти на погашення кредиту, що свідчить про те, що відповідач усвідомлював форму оформлення кредитного договору, погодився с його умовами, отримав кредитні кошти. Поданий розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами відповідач не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості. Також зазначив, що договір факторингу укладений між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. 
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 
Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
З’ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. 
Установлено, що 08.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №2365631 відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 13000,00 грн, строком на 29 днів, дата повернення позики – 05.09.2024, процентна ставка в день становить 0,01% (фіксована), денна процентна ставка становить 0,672 % в день, проценти за понадстрокове користування кредитом – 5,00 % в день, пеня – 5,00 % в день, комісія за надання кредиту – 19,30% від суми наданого кредиту, що становить 2508,35 грн, Загальна вартість кредиту – 15544,75 грн.
Відповідно до додатку №1 до договору позики № 2365631 від 08.08.2024 сторонами погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка містить інформацію про дату видачі кредиту 08.08.2024, кількість днів у розрахунковому періоді – 29 днів (тобто до 05.09.2024), суму кредиту 13000,00 грн, суму нарахованих процентів за користування кредитом 36,40 грн, комісію за надання кредиту – 2508,35 грн, суму платежу за розрахунковий період – 15544,75 грн
Згідно із розрахунком заборгованостіТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №2365631 від 08.08.2024 станом на 27.03.2025 заборгованість відповідача становить 20039,75 грн, з яких: 10995,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1690,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 6500,00 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування позикою; 854,75 комісія за надання позики. На погашення заборгованості відповідачем сплачено 7855,00 грн.
20.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №79185361 відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, строком на 30 днів, дата повернення позики – 18.08.2024, процентна ставка в день становить 0,60% (фіксована), денна процентна ставка становить 0,60 % в день, проценти за понадстрокове користування кредитом – 2,70 % в день, пеня – 2,7 % в день. Загальна вартість кредиту – 17700,00 грн.
Відповідно до додатку №1 до договору позики № 79185361 від 20.07.2024 сторонами погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка містить інформацію про дату видачі кредиту 20.07.2024, кількість днів у розрахунковому періоді – 30 днів (тобто до 18.08.2025), суму кредиту 15000,00 грн, суму нарахованих процентів за користування кредитом 1700,00 грн, суму платежу за розрахунковий період – 17700,00 грн
18.08.2024, 17.10.2024, 14.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено додаткові угоди №12891014, 13338536, 13545153 відповідно. Згідно із вказаними додатковими угодами сторони домовились продовжити строк позики на 148 днів, отже дата повернення позики – 14.12.2025.
Відповідно до додатку №1 до договору позики № 79185361 від 20.07.2024 сторонами погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка містить інформацію про дату видачі кредиту 20.07.2024, кількість днів у розрахунковому періоді – 148 днів (тобто до 14.12.2024), суму кредиту 15000,00 грн, суму нарахованих процентів за користування кредитом 13011,09 грн, загальну вартість кредиту – 28011,09 грн
Згідно із розрахунком заборгованостіТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №79185361 від 20.07.2024 станом на 23.04.2025 заборгованість відповідача становить 23863,60 грн, з яких: 4735,50 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 11685,01 грн – сума заборгованості за відсотками; 7415,79 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування позикою. На погашення заборгованості відповідачем сплачено 11590,58 грн
27.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. 
Згідно із додаткової угоди №1 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників №1 від 27.03.2025.
Відповідно до додаткової угоди №2 від 23.04.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників №4 від 23.04.2025. 
Згідно з витягом з реєстру боржників № 1 від 27.03.2025 до договору факторингу №27/03/24 від 27.03.2025 сума заборгованості відповідача за договором 2365631 від 08.08.2024 становить 20039,75 грн, з яких: 10995,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1690,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 6500,00 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування позикою; 854,75 комісія за надання позики.
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 4 від 23.04.2025 до договору факторингу №27/03/24 від 27.03.2025 сума заборгованості відповідача за договором позики №79185361 від 20.07.2024 у розмірі 23836,30 грн, з яких: 4735,50 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 11685,01 грн – сума заборгованості за відсотками; 7415,79 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування позикою.
Яв видно з довідок ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 18.09.2026 № КД- 000052409/ТНПП та від 13.10.2025 № КД-000059391/ТНПП, 20.07.2024 та 08.08.2024 здійснено та завершено платіжні операції на суми 15000,00 грн та 13000,00 грн, відповідно, отримувачем яких є Кухарук Інна – ЕПЗ номер НОМЕР_1 .
Згідно із витребуваною судом інформацією АТ «Приватбанк» від 24.11.2025, станом на 20.07.2024 на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 на який відбулося зарахування коштів, а саме: 08.08.2024 на суму 13000,00 грн, 20.07.2024 на суму 15000,00 грн. 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію"(далі - Закон).
Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. 
Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК Україниборжник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК Україниборжник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.76, 77 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги посилання відповідача не неукладання договорів №2365631 від 08.08.2024 та №79185361 від 20.07.2024 саме у поданій редакції, оскільки такі укладені між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями та підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на особистий телефонний номер відповідача, та використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, а отже, укладений у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону. Крім цього, відповідач своїм підписом підтвердила, що вказані договори укладені на взаємовигідних умовах, на момент їх підписання вивчила такі, їх зміст, суть об`єм зобов`язань та наслідки укладання цих договорів йому зрозумілі.
Крім цього, судом враховано, що ОСОБА_1 неодноразово здійснювала оплати сум заборгованості за вищевказаними договорами, а саме: за договором №2365631 від 08.08.2024 сплачено кошів на загальну суму 7855,00 грн, за договором №79185361 від 20.07.2024 – на суму 11530,58 грн, що свідчить про її дії, спрямовані на виконання умов цих договорів, а отже, визнання нею факту укладення таких.
Такий висновок підтверджується постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 127/23910/14-ц (постанова від 23 грудня 2020 року), у які вказано про те, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Безпідставним є посилання відповідача на відсутність підтвердження перерахунку кредитних коштів на її рахунок, оскільки такі спростовуються інформацією АТ КБ «Приватбанк», з якої вбачається, що відповідачу здійснювалися зарахування коштів її рахунок № НОМЕР_2 , а саме: 08.08.2024 на суму 13000,00 грн, 20.07.2024 на суму 15000,00 грн, тобто у розмірах, вказаних у договорах позики, а також довідками ТОВ «ФК «Фінекспрес» про успішність платіжних операцій на вказані суми, отримувачем яких була Кухарук Інна – ЕПЗ номер НОМЕР_1 .
При цьому ОСОБА_1 на спростування доводів позивачащодо перерахунку кредитних коштів у розмірах, зазначених в договорах, не надано жодних доказів того, що вказані кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі. Оспорюючи перерахування кредитних коштів, відповідач не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до них. 
Посилання відповідача на недостовірність долучених до позовної заяви договорів є безпідставним, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". 
Судом встановлено, що кредитні договори були укладені між сторонами в електронній формі, на виконання ухвали суду позивачем подано такі через систему «Електронний суд», що передбачає накладення кваліфікованого електронного підпису, тому суд дійшов висновку, що докази подані позивачем з дотриманням вимог ч. 2 ст. 100 ЦПК України, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів подані докази, оскільки вони не є їх паперовою копією. 
Щодо переходу прав вимоги щодо заборгованості відповідача від первісного кредитора до позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ст 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статті 517ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Судом установлено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до низки боржників, в тому числі і до відповідача, оскільки на підтвердження вказаної обставини позивачем подано до суду договір факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, додаткові угоди №1 від 27.07.2025 та №2 від 23.04.2025 до вказаного договору, акти прийому-передачі реєстру боржників №1 та №», платіжні інструкції про здійснення плати за відступлення прав грошової вимоги до вищевказаного договору факторингу. 
Отже, посилання відповідача на відсутність доказів отримання новим кредитором прав вимоги є безпідставним та не заслуговує на увагу суду, оскільки аналіз матеріалів справи та викладене свідчить про наявність доказів на підтвердження того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце, документи, надані позивачем, містять відомості про те, що право вимоги за кредитами відповідача увійшло до пакету передачі активів на користь позивача. 
Крім цього, помилковим є посилання відповідача на те, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги, боргові зобов`язання відповідача за договорами позики ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору факторингу, оскільки оспорювані відповідачем договори позики між нею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладені 08.08.2024 та 20.07.2024, тоді як договір факторингу між первісним кредитором та позивачем укладено 27.03.2025.
Враховуючи те, що за умовами договорів позики №2365631 від 08.08.2024 та №79185361 від 20.07.2024 відповідач отримала кредитні кошти, а також погашала заборгованість за договорами,тому суд дійшов висновку, що заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) на підставі вищевказаних договорів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за вказаними договорами позики, позивач, крім заборгованості за основними сумами боргу, просив стягнути заборгованість за відсотками, комісію та процентами за понадстрокове користування позикою.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право встановлювати у кредитному договорі комісію за отримання кредиту.
Відповідно до п. 2.4 договору позики №2365631 від 08.08.2024 комісія за надання кредиту становить 2508,35 грн, така нараховується за ставкою 19,30% від суми наданої позики, а тому заборгованість за комісією у розмірі 854,74 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Також, згідно із поданими позивачем розрахунками заборгованостіза договором позики №79185361 від 20.07.2024 сума заборгованості відповідача за відсотками становить 11685,01 грн, сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування позикою 7415,79 грн, за договором позики №2365631 від 08.08.2024сума заборгованості за відсотками становить 1690,00 грн, сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування позикою 6500,00 грн.
Отже, оспорюваними договорами позики передбачено відповідальність боржника за понадстрокове користування позикою, тобто відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки такі передбачають нарахування процентів за понадстрокове користування позиками.
Враховуючи строки дії договорів, розмір відсотків за користування позиками, який погоджений сторонами, є підстави вважати, щопроценти за понадстрокове користування позикою за договором №79185361 від 20.07.2024 у розмірі 7415,79 грн та за договором позики №2365631 від 08.08.2024у розмірі 6500,00 грн нараховані позикодавцем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
З урахуванням того, що відповідач в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, визначеної ст. 625 ЦК України, суд дійшов про часткове задоволення вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами за вищевказаними кредитними договорами, стягнувши з відповідача на користь позивача проценти за користування позиками в межах визначеного цими договорами та додатковими угодами строку.
Отже, вимога в частині процентів за понадстрокове користування позиками задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача такі суми заборгованості:
-за договором №2365631 від 08.08.2024 у розмірі 13539,75 грн, з яких: 10995,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1690,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 854,75 комісія за надання позики;
-за договором позики №79185361 від 20.07.2024 у розмірі 16420,51 грн, з яких: 4735,50 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 11685,01 грн – сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому враховано, що заявлений розмір позовних вимог становить 43876,05 грн, сума задоволених позовних вимог – 29962,16 грн, що становить 68,22% від заявленого розміру позовних вимог. Оскільки позивачем сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн., з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2065,70 грн понесених судових витрат.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в: 
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:
за договором №2365631 від 08.08.2024 у розмірі 13539,75 грн, з яких: 10995,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1690,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 854,75 комісія за надання позики;
за договором позики №79185361 від 20.07.2024 у розмірі 16420,51 грн, з яких: 4735,50 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 11685,01 грн – сума заборгованості за відсотками.
У задоволенні решти позивних вимог відмовити.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2065,70 грн судового збору. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ)
Відповідач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) 
Повне рішення складено 23.02.2026. 

Суддя: В. В. Грабовський