П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2633/26 
Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Наталія Володимирівна 
Суддя-доповідач: Залімський І. Г. 
15 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Мацького Є.М.  Сушка О.О. 
секретар судового засідання: Шемчук Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд:
- визнати протиправною відмову Другого відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства № 18566/19.22-34 датованої 12.02.2026 на заяву Позивача про закінчення виконавчого провадження № 75715404 від 06.08.2024 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору б/н від 29.11.2021;
- зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України закінчити виконавче провадження № 75715404 з виконання постанови б/н від 29.11.2021 про стягнення з ОСОБА_2 на користь на користь Другого відділу ДВС у м. Вінниці виконавчого збору в розмірі 86649,32 грн.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду віл 03.03.2026 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за вказаним позовом на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, оскільки позов не підсудний Вінницькому окружному адміністративному суду та його належить розглядати за правилами цивільного судочинства.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованої відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що виконавче провадження № 75715404 відкрите з примусового виконання постанови № б/н виданої 29.11.2021 Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про стягнення з ОСОБА_2 на користь Другий відділ ДВС у м. Вінниці виконавчого збору в розмірі 86649,32 грн. Таким чином, виконавчим документом є постанова про стягнення виконавчого збору, яка видана відповідачем у справі, а не виконавчий лист виданий Вінницьким міським судом.
Позивач наголосила на тому, що до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що виконавче провадження № 67669932 було завершено за заявою стягувача, фактичної передачі не було. Під час відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем на виконання Другого ВДВС перебувало відкрите виконавче провадження № 75715404 про стягнення виконавчого збору в розмірі 86649,32 грн.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.
Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Згідно із частиною 1 статті 74 Закону України від «Про виконавче провадження» 02.06.2016 № 1404-VIII (Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Частиною 2 статті 74 Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
У постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 759/15553/14-ц (провадження № 14-579цс19) та від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17 (провадження № 11-1009апп19) Велика Палата Верховного Суду зробила правові висновки, згідно з якими імперативним правилом частини другої статті 74 Закону № 1404-VІІІ врегульовано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
У постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21 (провадження № 14-205цс21) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи частину другу статті 74 Закону № 1404-VIII з огляду на принципи визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, виснувала, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення. Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.
Встановлено, що на примусовому виконанні в Другому відділі державної виконавчої служби міста Вінниця Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 67669932 з примусового виконання виконавчого листа виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 25.09.2015 у справі № 127/5152/15, яким стягнено з ОСОБА_2 на користь на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 41191,48 дол. США, а також судові витрати в сумі 3603,94 грн.
29.11.2021 Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № б/н видано про стягнення з ОСОБА_2 на користь Другий відділ ДВС у м. Вінниці виконавчого збору в розмірі 86649,32 грн.
06.08.2024 старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дзюбенко Тетяною Олегівною винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 67669932 на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII у зв`язку із тим, що 19.06.2024 до відділу надійшла заява стягувача АТ КБ «ПриватБанк» про повернення виконавчого документа стягувачу.
Також, 06.08.2024 відкрито виконавче провадження № 75715404 з примусового виконання постанови № б/н виданої 29.11.2021 Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення з ОСОБА_2 на користь Другий відділ ДВС у м. Вінниці виконавчого збору в розмірі 86649,32 грн.
При цьому, 01.08.2024 після завершення виконавчого провадження № 67669932, стягувач повторно пред`явив виконавчий лист, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 25.09.2015 у справі № 127/5152/15, до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанської Аліни Леонідівни.
13.08.2024 приватним виконавцем Думанською Аліною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75779313 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа, а також постанову про стягнення з боржника основної винагороди.
21.01.2026 представником боржника подано заяву, в якій повідомлено відділ ДВС про стягнення з боржника основної винагороди приватним виконавцем Думанською Аліною Леонідівною в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 25.09.2015 у справі № 127/5152/15 та наявність підстав для закінчення виконавчого провадження № 75715404.
У задоволенні вказаної заяви відмовлено.
З урахуванням наведеного позивач звернулася до суду із вказаним позовом.
Підсумовуючи вказані обставини колегія суддів зауважує, що виконавче провадження № 75715404 відкрите з примусового виконання постанови № б/н виданої 29.11.2021 Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про стягнення з ОСОБА_2 на користь Другий відділ ДВС у м. Вінниці виконавчого збору в розмірі 86649,32 грн.
Отже, виконавчим документом є постанова про стягнення виконавчого збору, яка видана відповідачем у справі, а не виконавчий лист виданий Вінницьким міським судом.
Таким чином, дана справа має розглядатись за правилами адміністративного судочинства, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність розгляду за правилами цивільного судочинства та безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі.
Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, так як постановлена з порушення норм процесуального права, що призвело до безпідставної відмови у відкритті провадження у справі, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Мацький Є.М.    Сушко О.О.