ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
20.04.2026	Справа № 910/1007/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (04073, м. Київ, просп. Бандери Степана, буд. 22, ідентифікаційний код 36086124)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ ТРАНССЕРВІС" (03134, м. Київ, вул. М. Трублаїні, буд. 2а, офіс 202, ідентифікаційний код 34267496)
про стягнення 99 839,71 грн,

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ ТРАНССЕРВІС" (далі - відповідач) про стягнення 99 839,71 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на підставі договору страхування наземних транспортних засобів №209.24.12987 від 30.12.2024 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Kia Sportage державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 349 839, 71 грн, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позаяк, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля DAF XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водія якого визнано винним у вчиненні ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп", останнім виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 250 000, 00 грн. Предметом спору у даній справі є стягнення решти суми страхового відшкодування у розмірі 99 839,71 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ ТРАНССЕРВІС" як до роботодавця водія, винного у вчиненні ДТП на підставі ст. 1172 ЦК України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
20.02.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" подано заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, у якій позивач повідомив про часткову сплату відповідачем боргу в розмірі 25 000, 00 грн.
01.04.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" подано заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, у якій позивач повідомив про часткову сплату відповідачем боргу у загальному розмірі 50 000, 00 грн.
З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.02.2026 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Вказана ухвала була вручена представнику відповідача 17.02.2026, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № R067098856134 та відомості з сайту АТ "Укрпошта" (трекінг).
Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.
У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.
30.12.2024 між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" як страховиком та ОСОБА_1 як страхувальником укладено договір страхування наземних транспортних засобів №209.24.12987 (далі - договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом - автомобілем марки Kia Sportage, д.р.н. НОМЕР_1 , VIN (номер кузова шасі, рами) НОМЕР_3 .
Строк дії договору: з 31.12.2024 по 30.01.2026. 
Згідно умов договору до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП.
09.09.2025 о 10:26 у м. Києві на Наддніпрянському шосе сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі автомобіля DAF XF 105.460 д.р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом KRONE SD д.р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Kia Sportage, д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2025 у справі №757/46836/25, встановлено порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
10.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля.
Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 10.04.2025 зафіксовано характер пошкоджень автомобіля Kia Sportage, д.р.н. НОМЕР_1 .
Відповідно до рахунку-фактури №0000001856 від 18.09.2025, виставленого ТОВ "УКРАВТО НА ХАРКІВСЬКОМУ", вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sportage, д.р.н. НОМЕР_1 склала 349 839, 71 грн з ПДВ.
Позивачем складений страховий акт №3.25.04293-1 від 22.09.2025, яким пошкодження транспортного засобу - Kia Sportage, д.р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП визнано страховою подією та призначено до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 349 839, 71 грн.
На підставі складеного страхового акту, виконуючи свої зобов`язання за договором страхування транспортних засобів №209.24.12987 від 30.12.2024, Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" перерахувало на користь ТОВ "УКРАВТО НА ХАРКІВСЬКОМУ" суму страхового відшкодування в розмірі 349 839, 71 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6581368354 від 23.09.2025.
Листом б/н б/д ТОВ "УКРАВТО НА ХАРКІВСЬКОМУ" повідомило позивача, що в рахунку №0000001856 від 18.09.2025 не були враховані розхідні матеріали та фарба, у зв`язку з чим просило доплатити 4 204, 56 грн відповідно до рахунку фактури №0000002340 від 05.11.2025.
Позивачем був складений страховий акт №3.25.04293-2 від 11.11.2025, яким призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 4 203, 56 грн.
Платіжною інструкцією №6581369829 від 14.11.2025 Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТО НА ХАРКІВСЬКОМУ" суму страхового відшкодування в розмірі 4 203, 56 грн.
05.11.2025 Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАВТО НА ХАРКІВСЬКОМУ" підписано акт наданих послуг №UAH0015965 на загальну суму 354 043, 27 грн.
Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу DAF XF 105.460 д.р.н. НОМЕР_2 була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"" згідно поліса серії ЕР №226206002, останнім в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, відшкодовано позивачу 250 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3Р145771 від 02.12.2025.
При цьому, як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) від 04.11.2025 №31/26/09/2752-аз/03-2025-2676-2025, на запит позивача, станом на 09.09.2025 транспортний засіб DAF XF 105.460 д.р.н. НОМЕР_2 обліковується зареєстрованим за Товариством з обмеженою відповідальністю "ВТ ТРАНССЕРВІС".
Позивач звертався до відповідача з претензією (досудовою вимогою) вих. №0009446-07-3.25.04293 від 19.12.2025, у якій просив відшкодувати решту завданої шкоди в сумі 99 839, 71 грн, яка була вручена одержувачу 30.12.2025, однак залишена без задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Статтею 108 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно зі статтями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 108 Закону України "Про страхування".
Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
Отже, з огляду на положення ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 108 Закону України "Про страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для набуття позивачем права вимоги щодо виплати страхового відшкодування (в порядку заміни кредитора в зобов`язанні) є факт фактичної виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.
Таким чином, до позивача перейшло в межах суми право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Як вбачається з відповіді Національної поліції України №3025258605556455 та постанови Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2025 у справі №757/46836/25 автомобіль марки DAF XF 105.460, д.р.н. НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю марки Kia Sportage, д.р.н. НОМЕР_1 , знаходився під керуванням ОСОБА_2 .
Доказів того, що ОСОБА_2 не мав права керування транспортним засобом марки DAF XF 105.460, д.р.н. НОМЕР_2 та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а відтак, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , на законних підставах керував вказаним транспортним засобом.
Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.
При цьому, з аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Так, ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1172 Цивільного кодексу України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.
При цьому, під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.
У той же час, не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у справі №910/14685/17 від 05.05.2018.
Як встановлено судом на підставі наявних у матеріалах справи доказів, зокрема відповіді НПУ про ДТП, і не спростовано відповідачем, власником автомобіля DAF XF 105.460, д.р.н. НОМЕР_2 на момент ДТП було Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТ ТРАНССЕРВІС".
Відтак, оскільки власником транспортного засобу DAF XF 105.460, д.р.н. НОМЕР_2 на момент ДТП було Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТ ТРАНССЕРВІС" та ОСОБА_2 експлуатував вказаний транспортний засіб на законних підставах, що встановлено судом вище, відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля, несе відповідач.
Під час розгляду справи встановлено, що відповідальність власника автомобіля DAF XF 105.460, д.р.н. НОМЕР_2 була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, оформленого полісом серії ЕР №226206002, укладеним з Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"".
Платіжною інструкцією №3Р145771 від 02.12.2025 Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"" перерахувало на користь
Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" 250 000, 00 грн страхового відшкодування. 
Позивач звертався до відповідача з претензією (досудовою вимогою) вих. №0009446-07-3.25.04293 від 19.12.2025, у якій просив протягом 7 днів з дня її отримання відшкодувати решту завданої шкоди в сумі 99 839, 71 грн, яка була вручена одержувачу 30.12.2025.
За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 99 839, 71 грн страхового відшкодування.
У той же час, як встановлено судом, після подання позову до суду відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 50 000, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №25640 від 19.02.2026 на суму 25 000, 00 грн, №25933 від 30.03.2026 на суму 25 000, 00 грн.
За приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.
Одночасно слід зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, враховуючи, що відповідач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 50 000, 00 грн, яка визнана судом обґрунтованою і доведеною, спір в цій частині позовних вимог припинив своє існування під час розгляду справи.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі №910/1007/26 в частині стягнення 50 000, 00 грн страхового відшкодування.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, як і не скористався своїм правом на подання відзиву.
З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про закриття провадження в частині виплати суми страхового відшкодування в розмірі 50 000, 00 грн та про задоволення позоних вимог в іншій частині.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Закрити провадження у справі №910/1007/26 в частині стягнення 50 000, 00 грн страхового відшкодування.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ ТРАНССЕРВІС" (03134, м. Київ, вул. М. Трублаїні, буд. 2а, офіс 202, ідентифікаційний код 34267496) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (04073, м. Київ, просп. Бандери Степана, буд. 22, ідентифікаційний код 36086124) суму страхового відшкодування у розмірі 49 839 грн 71 коп., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп.
4. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.04.2026

Суддя Л.Г. Пукшин