Справа № 299/2417/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

26 лютого 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
головуючої  – судді Кожух О.А.,
суддів  – Джуги С.Д., Мацунича М.В., 
з участю секретаря – Плешинець З.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2025 року (головуючий суддя Леньо В.В.) за заявою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Виноградівського районного суду від 20 травня 2024 року у справі №299/2417/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся у Виноградівський районний суд Закарпатської області до ОСОБА_3 із даним позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. 
Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2024 року позов задоволено.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 04.09.2010 року у Виконкомі Вербовецької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, за відповідним актовим записом №9 - розірвано.
Визначено місце проживання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Малолітню дитину ОСОБА_4 залишено на утриманні, самостійному вихованні та проживанні біля її батька - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
07.11.2025 до Виноградівського районного суду Закарпатської області із заявою про роз`яснення рішення т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_5 , як керівник органу військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Зазначає, що ОСОБА_1 подав заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, надавши, зокрема, копія рішення у даній справі. 
Посилаючись на ст. 271 ЦПК України ІНФОРМАЦІЯ_5 просило суд роз`яснити рішення у справі №299/2417/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та висвітлити наступне: 
-чи рішення суду у справі №299/2417/24 позбавляють ОСОБА_3 батьківської правосуб`єктності? 
-чи змінився обсяг сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 між її батьками? 
-чи носить рішення у справі 299/2417/24 преюдиційний характер в розумінні вимог п.4 ч.1 ст. 23 Закону України №3543-ХІІ.
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2025 року заяву т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_6 – задоволено.
Роз`яснено рішення Виноградівського районного суду від 20.05.2024 у цивільній справі №299/2417/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, та зазначено, що рішення суду у справі №299/2417/24 не позбавляє ОСОБА_3 батьківської правосуб`єктності, а відтак не змінився і весь обсяг сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 між її батьками. В ухвалі суд також вказав, що зазначене рішення суду у справі №299/2417/24 не носить преюдиційний характер в розумінні вимог п.4 ч.1 ст.23 Закону України №3543-ХІІ.
Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, позивач ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку. 
Вважає, що відділ ІНФОРМАЦІЯ_6 не мав права звернення із заявою про роз`яснення судового рішення на підставі ст. 271 ЦПК України, оскільки не є учасником справи, а його процесуальний статус у даній справі не визначений.
Позивач посилається на висновки Верховного Суду в постанові від 27.03.2024 в справі №344/6751/22, згідно з якими районні відокремлені підрозділи відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а відтак не мають статусу юридичних осіб.
Зазначає, що Верховним Судом також визначено, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
Вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена за зверненням суб`єкта, який не має цивільної процесуальної дієздатності, а рішення суду не підлягає роз`ясненню, оскільки його виконання не передбачає заходів примусового виконання.
Позивач просить скасувати ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.11.2025 та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду - відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника апелянта, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків. 
Судом встановлено, що 20.05.2024 Виноградівським районним судом Закарпатської області була розглянута цивільна справа №299/2417/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.
За наслідками розгляду вказаної цивільної справи суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог, згідно з якими шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 04.09.2010 року у Виконкомі Вербовецької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, за відповідним актовим записом №9 – розірвано.
Вказаним рішенням було вирішено питання про визначення місця проживання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , та залишено малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утриманні, самостійному вихованні та проживанні біля її батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішення Виноградівським районним судом Закарпатської області від 20.05.2024 набрало законної сили 20.06.2024 (посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/119184759).
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не залучався Виноградівським районним судом до розгляду зазначеної справи.
Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення рішення в порядку статті 271 ЦПК України, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначив, що винесене судове рішення безпосередньо стосується прав та законних інтересів ІНФОРМАЦІЯ_6 , який відповідно до Закону України №1932-ХІІ являється органом військового управління що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.
Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
Роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Така правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 27.03.2019 у справі N 562/500/17.
Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню. Згідно з вказаною нормою права до рішень які підлягають примусовому виконанню не відносяться рішення щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.
Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.05.2024, про роз`яснення якого подано заяву, не підлягає примусовому виконанню, воно не допускає кількох варіантів тлумачення. 
Таким чином рішення місцевого суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не є судовим рішенням, яке підлягає виконанню у розумінні частини другої статті 271 ЦПК України.
Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не залучався судом першої інстанції до участі в справі. 
За змістом частини першої статті 271 ЦПК України, із заявою про роз`яснення судового рішення можуть звернутись учасники справи, державний виконавець, приватний виконавець, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.
Отже, із заявою звернулась особа, яка не була учасником справи, та просила роз`яснити рішення, яке не підлягає примусовому виконанню. 
Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник фактично просить надати тлумачення рішення суду відносно положень Сімейного кодексу України та Закону України №3543-ХІІ.
В оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не залучався Виноградівським районним судом до розгляду зазначеної справи, та вказав, що текст рішення суду не містить двозначних трактувань, є зрозумілим та доступним для сприйняття, в ньому викладені обставини в обґрунтування прийняття саме такого рішення, в ньому дано оцінку та правовий аналіз поданим доказам, а також зазначено посилання на ті законодавчі акти, якими керувався суд, приймаючи рішення.
Проаналізувавши поставлені заявником питання, суд першої інстанції зазначив, що питання про позбавлення ОСОБА_3 батьківської правосуб`єктності (позбавлення батьківських прав та/або звільнення від батьківських обов`язків) - не було передано на судовий розгляд позивачем, тому Рішення суду не позбавляє ОСОБА_3 батьківської правосуб`єктності. Так само не було передано на судовий розгляд позивачем питання про зміну визначеного законом обсягу сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання дітей. Тому даним Рішенням суду не змінено визначені законом обсяг сімейних прав та обов`язків між сторонами.
В той же час, суд роз`яснив рішення суду, надавши відповіді на поставлені заявником питання – вказав, що рішення не позбавляє ОСОБА_3 батьківської правосуб`єктності, а відтак не змінився і весь обсяг сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 між її батьками. В ухвалі суд також вказав, що зазначене рішення суду у справі №299/2417/24 не носить преюдиційний характер в розумінні вимог п.4 ч.1 ст.23 Закону України №3543-ХІІ.
Рішення у даній справі не підлягає примусовому виконанню; рішення суду є зрозумілим для сторін, не передбачає подвійного тлумачення, у сторін труднощі у його реалізації не виникають, а обставини, що на думку заявника, стали підставою для подання вказаної заяви, не можуть слугувати підставою роз`яснення вказаного рішення, оскільки не відповідають правовій природі та призначенню статті 271 ЦПК України. У суду першої інстанції були відсутні підстави для роз?яснення рішення Виноградівського районного суду від 20 травня 2024, а тому ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2025 року підлягає скасуванню. 
В той же час, колегія суддів повторно зазначає, що заяву було подано особою, яка не була учасником справи. ЦПК України не передбачає права особи, яка не була учасником справи (за винятком державного або приватного виконавця) звертатись до суду за роз`ясненням судового рішення. 
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, коли, зокрема, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо його подала особа, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; якщо від імені заінтересованої особи його подала особа, яка не має повноважень на ведення справи (пункти 1 і 2 частини першої статті 257 ЦПК України). Такий процесуальний наслідок суд застосовує, якщо про вказані обставини стало відомо після відкриття провадження у справі.
А отже, заяву т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 , відповідно до пункту першого частини першої статті 257 ЦПК України, слід залишити без розгляду, оскільки така особа не має права на звернення до суду із заявою про роз`яснення рішення суду, а отже, не має цивільної процесуальної дієздатності.

Висновки апеляційного суду

Оскільки суд прийняв до розгляду заяву особи, яка не була залученою до участі в справі – т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також не є органом виконання судового рішення в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» та ч.2 ст. 271 ЦПК, тому ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та, відповідно до п. 4 ч. 1 ст 376 ЦПК України, підлягає скасуванню, а заяву т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити без розгляду. 
Керуючись п. 1 ч. 1 с 257, ст.ст. 259, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст.381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2025 року – скасувати.
Заяву т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Виноградівського районного суду від 20 травня 2024 року у справі №299/2417/24 – залишити без розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02 березня 2026 року.

Головуюча:

Судді: