Справа № 542/479/26
Провадження № 3/542/156/26

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

15 квітня 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Кашуби М.І., 
за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника – адвоката Курячого А.М. 
розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за частиною 1 статті 130 КпАП України, –
в с т а н о в и в :
08.03.2026 о 01 год 39 хв в с. Нехвороща по вул. Миру, 6 Полтавського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також проходження медичного освідування в закладі охорони здоров`я у визначеному законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи вини своєї у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що категорично не згідний із порушенням. Вказав, що 07.03.2026 він попередньо домовився зі своєю дівчиною ОСОБА_2 щодо спільного святкування жіночого свята – 8 березня в с. Нехвороща Полтавського району Полтавської області. ОСОБА_2 чекала його у себе 07.03.2026, проте, він затримався на роботі і до с. Нехвороща Полтавського району Полтавської області під`їхав досить пізно. Близько 22:00 год він написав їй, що під`їжджає, на що ОСОБА_2 пояснила, що не потрібно уже їхати, оскільки була пізня година. Вказав, що через це в них виник конфлікт. У подальшому він з`їхав на узбіччя в с. Нехвороща Полтавського району Полтавської області і заглушив двигун, відкрив пляшку вина, яку привіз із собою та почав розпивати її біля автомобіля. Близько 23:00 год ОСОБА_3 дізналася, що його автомобіль стоїть на узбіччі дороги, недалеко від її дому. Та вона під`їхала до нього (підвіз знайомий). Оскільки він випив, то автомобілем не керував, а разом із ОСОБА_4 сіли в припаркований автомобіль, де спілкувалися до 01:00 год, допоки до них не під`їхали працівники поліції. Коли вони підійшли, попросили показати документи, на що він вказав, що автомобілем не керував, а просто стояв із увімкненими габаритаим. У ході розмови йому було повідомлено про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на що він не заперечував та вказав, що випив, але авто не керував.
Зазначив, що жодних належних доказів, що автомобіль, який виявили припаркованим на узбіччі дороги і автомобіль, який поліцейські намагалися наздогнати - це один і той же транспортний засіб - не надано. Інші належні та допустимі докази такого твердження поліції також відсутні. Вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, (відеофіксація, чи пояснення свідків), які б підтверджували факти керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння або зупинки його транспортного засобу. 
Зауважив, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки одразу повідомив, що він дійсно вживав алкоголь, а тому немає потреби проходити такий огляд. При цьому, неодноразово в ході спілкування із поліцейськими зазначав, що в такому стані транспортним засобом не керував, а автомобіль стояв на узбіччі.
Узагальнені доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Курячого А.М. в судовому засіданні та у додаткових поясненнях про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення зводяться до наступного. Так, захисник зазначив, що працівниками поліції не було встановлено факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Зазначив, що не надано жодних належних доказів, які б підтверджували що автомобіль, який виявили припаркованим на узбіччі дороги і автомобіль, який поліцейські намагалися наздогнати, це один і той же транспортний засіб. Просив закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Надаючи оцінку доводам учасників судового провадження та доказам у справі, суд дійшов таких висновків.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609106 від 08 березня 2026 року, згідно з яким 08.03.2026 о 01 год 39 хв в с. Нехвороща по вул. Миру, 6 Полтавського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також проходження медичного освідування в закладі охорони здоров`я у визначеному законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с. 4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції із зазначенням ознак алкогольного сп`яніння у водія, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода (а.с. 6), відеозаписом події (а.с. 5).
З дослідженого відеозапису видно, що працівники поліції під`їхали вслід за автомобілем MITSUBISHI LANCER, підійши до вказаного автомобіля, яким керував ОСОБА_1  та повідомили про причину зупинки. З відеозапису видно, що фари автомобіля були увімкненні, а в автомобілі перебувало троє осіб: ОСОБА_1 , особа на передньому пасажирському сидінні та особа на задньому сидінні. У ході спілкування працівники поліції вказали ОСОБА_1 на наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на що останній не заперечував, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився та вказував на те, що не керував транспортним засобом, а перебував у припаркованому автомобілі на узбіччі та авто не рухалося.
Досліджені в ході судового розгляду справи докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис події узгоджуються між собою, доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують факт вчинення водієм ОСОБА_5 адміністративного правопорушення.
При цьому, надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1 та доводам захисника, суд дійшов висновку про те, що вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи з огляду на те, що такі доводи у повній мірі спростовані наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою і не мають протиріч.
Таку позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює як усталену модель захисту, форму реалізації права на захист, бажання уникнути адміністративної відповідальності і стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.
Так, на відео 2 (20260308013944_0060)– хронологічний проміжок часу: 00:18-00:24 видно, що автомобіль рухається по дорозі із увімкнутими фарами; у подальшому, на хронологічному проміжку часу 00:25-00:32 видно рух автомобіля, в тому числі як він зменшує швидкість руху, зупиняється та одночасно з`їжджає з проїжджої частини на узбіччя дороги. При цьому, від самого початку та до кінця відео видно, що будь-яких інших автомобілів, які рухались у попутному напрямку на дорозі не було. Зазначене в повній мірі спростовує доводи сторони захисту про те, що автомобіль не рухався, а стояв на узбіччі дороги на момент приїзду працівників поліції. А відсутність інших транспортних засобів спростовує посилання захисника на те, що на відеозаписі, зробленому з автомобіля працівників поліції було зафіксовано рух іншого транспортного засобу.
У подальшому на хронологічному проміжку часу 00:47 того ж відео чітко видно, що працівники поліції зупинили автомобіль з д.н.з. НОМЕР_1 .
Версія сторони захисту є непереконливою для суду й тому, що у своїх поясненнях, наданих у судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що на момент приїзду працівників поліції він перебував у своєму автомобілі разом із дівчиною- ОСОБА_6 , яка сиділа поряд з ним на передньому пасажирському сидінні, зауважив на тому, що вони були лише удвох, а більше нікого в автомобілі не було. 
Проте, такі пояснення не узгоджуються із дослідженим відеозаписом, на якому чітко видно присутність у автомобілі трьох осіб- ОСОБА_1 , який перебував на сидінні водія, та ще двох осіб- однієї на передньому пасажирському сидінні, а другої – на задньому сидінні автомобіля.
Також суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо маніпулювання та здійснення тиску працівниками поліції на ОСОБА_1 , оскільки такі доводи не підтверджені жодним доказом та в повній мірі спростовані наданим відеозаписом, згідно з яким жодного тиску з боку поліцейських не було.
Дії працівників поліції щодо зазначення підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , пропонування останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку у зв`язку з виявленими у водія ознаками алкогольного сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення після відмови ОСОБА_1 пройти такий огляд,- відповідають вимогам закону.
Наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння останній не заперечував ані на місці зупинки транспортного засобу, ані в судовому засіданні, зазначивши, що такі дійсно були, оскільки він вживав алкогольний напій.
Дату, місце та час складення протоколу про адміністративне правопорушення сторона захисту не оспорювала.
Таким чином, на підставі досліджених доказів та встановлених обставин суд вважає непереконливою версію сторони захисту щодо недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Згідно зі статтею 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до абзацу 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція), передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктами 6, 7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУПАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з вимогами статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Надавши оцінку доказам у справі, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Частиною 1 статті 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно із наданою інформацією Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях станом на 17.03.2026 громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.08.2023 з дозволеною категорією «А, В».
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, з урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, необхідним та достатнім є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що передбачено санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 33, 40-1, частиною 1 статті 130, статтями 276-280, 283, 285 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 (шістсот шістдесят п`ять грн шістдесят коп ) грн.
Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Новосанжарського районного суду 
Полтавської області Кашуба М.І. 

Повний текст постанови оголошено 16.04.2026 о 13 год 20 хв.