Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.03.2026  	Справа №607/16913/25 Провадження №2/607/1714/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Гладун Крістіни Артурівни до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, 

В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_1 адвокат Гладун К.А. звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить зменшити розмір аліментів, встановлений судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.07.2025 у справі №607/13195/25, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця до 10000,00 грн але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує на те, що на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.07.2025 у справі № 607/13195/25 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач добросовісно виконує свій обов`язок щодо утримання дитини, однак враховуючи стан його здоров`я просить переглянути розмір аліментів. Він є особою з інвалідністю ІІІ групи та потребує довготривалого лікування. Крім того, на його утриманні перебуває мати, яка є особою з інвалідністю ІІ групи і також потребує постійного догляду та лікування. Середня сума, яка відраховується щомісячно з його доходів становить від 10000,00 грн до 11000,00 грн щомісячно, що приблизно є такою ж яку він просить стягувати у даному позові. За таких обставин, просить зменшити розмір аліментів.
Ухвалою судді від 22.09.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_5 щодо задоволення позову заперечила у повному обсязі. Зазначає, що позивачу, як особі, з якої стягуються аліменти, законодавець права на обрання чи зміну способу стягнення аліментів не надав і, у випадку звернення до суду із позовом про зменшення їх розміру, він може просити їх зменшення виключно у спосіб, який було обрано стягувачем аліментів під час звернення до суду із відповідною заявою. Не відповідають дійсності твердження позивача стосовно того, що з моменту розірвання шлюбу (2018 рік) він повністю утримував і утримує доньку та безпосередньо займається її вихованням, оскільки дитина постійно проживає разом із матір`ю у м. Тернопіль, а у батька у м. Волочиськ буває тільки час від часу на вихідних або канікулах. Також позивач стверджує, що здійснює постійний догляд за своєю матір`ю ОСОБА_6 , яка потребує постійного догляду та лікування. Проте, крім сина ОСОБА_7 є донька працездатного віку, яка також може допомагати із доглядом та лікуванням матері. 
Після встановлення позивачу діагнозу та надання рекомендацій про довготривалий курс лікування минуло більше двох місяців, однак позивачем не надано підтверджень проходження (початку проходження) цього курсу лікування, тобто, незрозуміло, яким чином наявність діагнозів може впливати на можливість позивача сплачувати аліменти. Крім того, позивач є фізичною особою-підприємцем, з чого слідує що він має стабільний дохід і має можливість сплачувати аліменти на утримання. Також позивач є власником двох транспортних засобів. 
Таким чином, позивачем не доведено та наданими доказами не підтверджено неможливості сплачувати аліменти на дитину у розмірі, встановленому судовим наказом.
В судове засідання 17.03.2025 позивач та представник позивача не з`явились. Представник просить розглянути справу без участі сторони позивача, про що зазначила у клопотанні від 02.12.2025.
Відповідач та представник відповідача в судове засідання 17.03.2025 не з`явились. Представник просить розглянути справу без участі сторони відповідача, про що зазначила у відзиві на позов.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 12:00 год. 19.03.2025.
Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив, що на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.07.2025 у справі №607/13195/25 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до довідки №645 виданої 07.08.2025 КНП «Волочиська багатопрофільна лікарня» Волочиської міської ради ОСОБА_1 діагностовано хронічний посттравматичний церебральний арахноїдит з лікворно-гіпертензивним синдромом. Потребує довготривалого курсу лікування.
Згідно із довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №117550 від 04.11.2022 та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 15.12.2022, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи. Наступний переогляд у листопаді 2025 року. Посвідчення дійсне до 30.11.2025.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за період з січня 2025 року по червень 2025 року ОСОБА_1 отримує дохід як самозайнята особа та інші види доходу.
Станом на 14.10.2025 ОСОБА_1 є власником автомобіля Nissan X-Trail 2003 року випуску, та автомобіля Hyundai Sonata, 2018 року народження, що підтверджується відкритими відомостями з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів.
Відповідно до довідки лікаря стоматолога ОСОБА_8 . ОСОБА_3 перебувала на стоматологічному прийомі з приводу лікування у липні 2025 року. Загальна вартість лікування 3100 грн.
Відповідно до довідки №583 виданої 23.07.2025 КНП «Волочиська багатопрофільна лікарня» Волочиської міської ради у матері ОСОБА_1 – ОСОБА_6 діагностовано прогресуючий системний склероз. Є особою з інвалідністю ІІ групи. Потребує постійного стороннього догляду та постійного лікування.
До позову також долучено квитанції про купівлю медичних препаратів, оплату діагностичних процедур, виписки з рахунку позивача про рух коштів.
В силу вимог частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини
Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вибору способу стягнення аліментів належить лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів.
Як вбачається з позовної заяви позивач просить зменшити розмір аліментів, фактично змінивши спосіб стягнення аліментів з 1/4 частини доходу на тверду грошову суму в розмірі 10000,00 грн.
Аналіз змісту позовної заяви свідчить, що, незважаючи на формулювання вимог як про зменшення розміру аліментів, по суті заявлені вимоги зводяться саме до зміни способу їх стягнення. Позивач не ставить питання про зменшення частки від його доходу у межах раніше обраного способу стягнення, а просить замінити стягнення у частці від доходу на стягнення у твердій грошовій сумі. 
При цьому зазначає, що сума стягнення фактично не зміниться.
У даній справі аліменти стягуються з позивача у частці від його доходу на підставі судового наказу, дитина проживає з відповідачем (матір`ю), позивач є платником аліментів, а не їх одержувачем. Тому, законом не передбачено права позивача, як платника аліментів, на зміну способу стягнення аліментів.
За таких обставин, незалежно від доводів щодо погіршення стану здоров`я позивача та перебування на його утриманні непрацездатної матері, позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки заявлений спосіб захисту не відповідає визначеному законом порядку (право на зміну способу стягнення аліментів є лише у одержувача аліментів), що є самостійною підставою для відмови у позові.
Схожі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19) та 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19).
Так як у задоволенні усіх позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення складено та підписано 19.03.2025.

Головуючий суддя  	П. Я. Стельмащук