Справа № 456/5134/25
Провадження № 2/456/251/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

24 лютого 2026 року місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Писарева О. Ю.,
при секретарі Стасів О. Я.,
за участі представника позивача Волоховського О.І.,
представника відповідача Сидор О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання рішення про задоволення акту про порушення незаконним,
ВСТАНОВИВ :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким рішення комісії відповідача з розгляду актів про порушення від 25.07.2024 року, яким було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №002135, визнати незаконним; зобов`язати відповідача здійснити облік природного газу, використаного позивачем в липні – серпні 2024 р. за фактичними показами лічильника та сформувати відповідні об`єми розподілу та споживання природного газу за липень – серпень 2024 р..
Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням комісії відповідача від 25.07.2024 року було задоволено акт про порушення №002135 від 18.06.2024 року відносно позивачки. Цим рішенням було задоволено Акт про порушення №ПФ 002135 від 18 червня 2024 року, з якого вбачається, що позивачкою не було надано доступ для здійснення зняття контролю показника лічильника газу споживача повідомленого рекомендованим листом. Позивачкою, на підставі вищезазначеного Акту про порушення, від газопостачальної компанії Нафтогаз України були отримані рахунки за липень та серпень 2024 року на оплату послуг постачання природного газу (плата за спожитий газ). У вказаних рахунках зазначено, що об`єм спожитого позивачкою газу, згідно внесених нею показників, складає відповідно 10м3 та 10м3. Оплату відповідно до вказаного рахунку позивачка має здійснити саме за приведений постачальником об`єм газу. Дане рішення про задоволення Акту про порушення №ПФ 002135 від 18 червня 2024 року є незаконним та безпідставним, а тому підлягає до скасування з наступних підстав. Ніякого листа з повідомленням про те, що на адресу позивачки було скеровано лист за №65 від 06.06.2024 року із проханням забезпечити доступ до газового обладнання та приладу обліку газу, що встановлені у квартирі позивачки, вона не отримувала та не отримувала жодних повідомлень про цей лист, а також про існування такого листа їй взагалі не було відомо. В рахунках на оплату послуг постачання природного газу в липні та серпні 2024 р. наводяться об`єми газу не за показаннями лічильника позивачки, про що її не повідомлено. Відмови в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу, за їх наявності на об`єкті споживача, не було. Таким чином, дії оператора ГРМ з приведення до таких об`ємів спожитого позивачкою газу та відповідно передачі недостовірної інформації постачальнику є порушенням прав та законних інтересів позивачки як побутового споживача, а також норм чинного законодавства. На підставі викладеного, позивачка не погоджується із приведеними спожитими нею об`ємами природного газу в липні та серпні 2024 р., відповідно 319,77 м3 та 232,50 м3, оскільки за фактичними показниками її лічильника відповідні об`єми за вказані місяці становлять 10м3 та 10м3, та відповідно не погоджується із рахунками постачальника та розрахованою на підставі цього сумою, що на думку постачальника підлягає сплаті у розмірі 4314,78 грн., замість 159,14 грн. за спожитий об`єм природного газу, визначений за фактичними показниками лічильника позивачки.
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», через свого представника, подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Обґрунтовує його тим, що Позивачка ОСОБА_1 є споживачем послуги з розподілу природного газу, та отримує таку послугу за адресою — АДРЕСА_1 , особовий рахунок споживача — НОМЕР_1 . 06.06.2024 позивачці було направлено лист з проханням надати доступ до свого приміщення 18.06.2024 р., з 11:00 по 12:00 з метою контрольного зняття показань лічильника газу. Повідомлення про надання доступу було надіслано споживачеві завчасно, позивач мала достатньо часу для організації надання доступу до свого об`єкта нерухомості. Не зважаючи на завчасне повідомлення, позивач не надала доступу до свого помешкання, що підтверджується Актом про порушення №002135 від 18.06.2024. Даний акт був складений за участі представника Стрийської міської ради Шкрібинця Михайла Михайловича, який його також підписав. 21.06.2024, акт про порушення було надіслано позивачці, що підтверджується копією фіскального чеку. 05.07.2024 позивачці було надіслано запрошення на комісію з розгляду актів про порушення на 25.07.2024. Надіслання запрошення підтверджується списком відправлень від 05.07.2024 та фіскальним чеком від 05.07.2024. 25.07.2024 Комісія з розгляду актів про порушення розглянула даний акт, і задоволила його через невиконання споживачем свого обов`язку щодо надання доступу для зняття контрольних показів. Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня забезпечення вільного доступу представникам Оператора ГРМ для контрольного зняття показань лічильника. Зважаючи на те, що споживач не надала доступу до свого помешкання для контрольного зняття показань лічильника газу, відповідачем було застосовано вказану вище норму Кодексу газорозподільних систем. Тому дії відповідача є правомірними та повністю відповідають вимогам законодавства, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу XI, представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об`ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення і до цього часу споживач може забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для контрольного зняття показань лічильника газу. В акті про порушення від 18.06.2024 вказано про обов`язок споживача надати доступ для контрольного зняття показань лічильника газу, акт одразу ж було направлено позивачці. Однак, споживач відповідних дій не вчинив, що потягло за собою рішення про задоволення акта про порушення від 25.07.2024, що підтверджується Витягом з протоколу засідання Комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ №50/07-Н від 25.07.2024. Відповідно до абзацу 5 пункту 4 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб. Представник органу місцевого самоврядування у даному випадку підписав акт про порушення з метою дотримання вимог, передбачених вказаною вище нормою Кодексу газорозподільних систем, і наслідком підписання цією особою Акту про порушення є дійсність такого акту. Отже, у даному випадку ТОВ «Газорозподільні мережі України» завчасно, 06.06.2024, повідомило позивача про необхідність надання доступу до її об`єкту нерухомості з метою контрольного зняття показань лічильника газу, надіслало позивачеві копію акту про порушення від 21.06.2024, в якому було вказано про необхідність надати такий доступ на протязі 20 днів (що б унеможливило прийняття рішення про задоволення акту про порушення від 25.07.2024). В акті про порушення наявні підписи як працівників відповідача, так і незаінтересованої особи (представника органу місцевого самоврядування), що підтверджує дійсність такого акту. Позивача також було завчасно повідомлено про час та місце розгляду акту про порушення. Вказані у позовній заяві підстави позову не спростовують правомірність дій відповідача щодо ухвалення рішення комісії ЛФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» з розгляду актів про порушення, яким було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №ЛФ 002135 від 18.06.2024, і не підтверджують позовних вимог. Окрім того, зобов`язання відповідача здійснити облік природного газу за фактичними показами лічильника відповідно є неможливим, оскільки споживач зобов`язаний надати доступ для контрольного зняття показів лічильника газу для звірки контролером достовірності показів, які вносяться споживачем на інформаційну платформу Оператора ГТС. А у випадку ненадання доступу, згідно чинного законодавства, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня забезпечення вільного доступу представникам Оператора ГРМ. Відповідно до підпункту 2 п. 7.2 Типового договору розподілу природного газу споживач зобов`язується серед іншого своєчасно повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні. Таким чином за умови відсутності від Споживача повідомлення про зміну власної адреси, повідомлення надіслане Оператором ГРМ на його адресу є здійсненим належним чином.
31.10.2025 позивач ОСОБА_1 подала до суду пояснення на відзив, в яких просить задовольнити позовні вимоги. Зазначила, що відмови в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу, за їх наявності на об`єкті споживача, не було. Листа з проханням надати доступ до свого помешкання, у вказаний день та час, позивач не отримувала, про що свідчить інформація про рух даного поштового відправлення за №8240009718770 (відповідно до фіскального чеку) з якого видно, що даний лист був прийнятий Логістичним центром Укрпошти 06.06.2024 р., 08.06.2024 р. лист виїхав з Логістичного центру і прибув до Відділення, 12.06.2024 р. була невдала спроба вручення, 22.06.2024 повернення Відправнику через відсутність адресата за вказаною адресою та 25.06.2024 вручено особисто. Акт про порушення та запрошення на комісію з розгляду актів про порушення, надісланих позивачці відповідно 21.06.2024 та 05.07.2024, зі слів відповідача, вона не отримувала. В Акті про порушення від 18.06.2024 в пункті 1 вказано, що Акт складено за участі позивачки, про що вона не могла знати через відсутність інформації. Те ж саме спостерігається у Витягу з Протоколу №50/07-Н від 27.07.2024 в частині «слухали», де зазначено, що слухання проводилось в присутності позивачки, що не відповідає дійсності.
06.11.2025 представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому просить залишити без розгляду пояснення (відповідь) на відзив ОСОБА_1 , оскільки позивач пропустила встановлений процесуальний строк для подання відповіді на відзив.
16.02.2026 позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить рішення комісії з розгляду актів про порушення від 25.07.2024 р., яким було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №002135, визнати нечинним та скасувати його. Зобов`язати відповідача здійснити облік природного газу, використаного позивачкою в липні – серпні 2024 р. за фактичними показами лічильника та сформувати відповідні об`єми розподілу та споживання природного газу за липень – серпень 2024 р.
20.02.2026 представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в яких просить відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, у зв`язку з тим, що перше судове засідання у даній справі відбулось 30.10.2025 року, а заяву про уточнення позовних вимог було подано на стадії судових дебатів.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Волоховський О. І. позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.
В судовому засіданні представник відповідача Сидор О. В. позов заперечила, просила відмовити у позові.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою судді від 24.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
21.10.2025 представник відповідача Сидор О. В. подала до суду відзив на позовну заяву.
31.10.2025 позивач ОСОБА_1 подала до суду пояснення на відзив.
06.11.2025 представник відповідача Сидор О. В. подала до суду заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 25.11.2025 замінено неналежного відповідача Львівську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (ЄДРПОУ 44907200, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (ЄДРПОУ 45204941, адреса: 79039, м. Львів, вул. Золота, 42).
16.02.2026 позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог.
20.02.2026 представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заперечення на заяву про уточнення позовних вимог.
Протокольною ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви позивача про уточнення позовних вимог у зв`язку із поданням такою з порушенням строку, визначеного ч. 3 ст. 49 ЦПК України.
Розгляд справи по суті відбувся 24.02.2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом
Так, судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 та ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» наявні договірні відносини щодо розподілу природного газу.
В свою чергу, згідно фіскального чеку АТ «Укрпошта» 06.06.2024 позивачці було направлено лист з проханням надати доступ до свого приміщення 18.06.2024 р., з 11:00 по 12:00 з метою контрольного зняття показань лічильника газу.
Згідно акта про порушення №ЛФ 002135 від 18.06.2024 позивачка не надала доступу до свого помешкання для здійснення зняття контрольного показання лічильника газу.
Відповідно до копії фіскального чеку АТ «Укрпошта», 21.06.2024, акт про порушення було надіслано позивачці.
Надалі, 05.07.2024 позивачці було надіслано запрошення на розгляд акту про порушення, який мав відбутися 25.07.2024. Надіслання запрошення підтверджується списком відправлень від 05.07.2024 та фіскальним чеком від 05.07.2024.
Комісія з розгляду актів про порушення 25.07.2024 розглянула даний акт, і задовольнила його через невиконання споживачем свого обов`язку, щодо надання доступу для зняття контрольних показів, що підтверджується витягом із протоколу засідання Комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ №50/07-Н від 25.07.2024.
Зважаючи на те, що споживач не надала доступу до свого помешкання для контрольного зняття показань лічильника газу, відповідачем було здійснено визначення об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня забезпечення вільного доступу представникам Оператора ГРМ для контрольного зняття показань лічильника.
04.11.2024 позивачка звернулась з претензією до Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», у відповідь на яку їй повідомлено про складення акта про порушення у зв`язку з недопуском до приладу обліку газу для зняття контрольного показника.
Допитаний у судовому засіданні у процесуальному статусі свідка ОСОБА_3 головний спеціаліст відділу (інспекції) з благоустрою управління житлово-комунального господарства Стрийської міської ради, повідомив, що, коли представники Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» приїжджають на місце, то стукають, дзвонять, а коли ніхто не відчиняє, то складають акт. Не заперечив, що підпис в акті про порушення №002135 від 18.06.2024, належить йому, обставин складання даного акту не пам`ятає.
Релевантні джерела права, які застосовує суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У свою чергу, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.
Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Взаємовідносини між оператором ГРМ та побутовими споживачами з розподілу природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494, Типовим договором розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2498 та іншими нормативно-правовими актами.
В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року (далі - Кодекс), зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498.
Згідно пункту 4 глави 3 Розділу 6 Кодексу, Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.5 правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та п.4 глави 1 Розділу 1 Кодексу газорозподільних систем).
Відповідно до п. 2 гл. 6 Розділу 10 Кодексу протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії: контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу); перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку; монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.
Контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) здійснюється Оператором ГРМ відповідно до власного графіка обходу споживачів та позапланово (за необхідності).
Контрольний огляд вузла обліку здійснюється Оператором ГРМ за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців.
Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний допустити уповноважених представників Оператора ГРМ (разом з їх відповідними засобами) за пред`явленням ними службових посвідчень на власну територію (у приміщення), де встановлений комерційний ВОГ, та забезпечити їм доступ до елементів комерційного ВОГ для виконання зазначених заходів, у тому числі огляду газопроводу перед та після ВОГ. У випадку відмови в доступі чи незабезпечення допуску Оператор ГРМ має право здійснити заходи, передбачені цим Кодексом.
Мотиви, з яких виходить суд та висновки суду за результатами розгляду справи.
Згідно Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 побутовий споживач зобов`язаний безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильник газу, представників постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу.
Так судом встановлено, що 06.06.2024 позивачці було направлено лист з проханням надати доступ до свого приміщення 18.06.2024 року, з 11:00 до 12:00 з метою контрольного зняття показань лічильника газу. Надіслання листа підтверджується долученим до матеріалів справи фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 06.06.2024 року за номером відправлення №8240009718770.
Поміж тим, у матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження того, що позивачка отримала вказаний лист. З долученого до позовної заяви відстеження з автоматизованої системи АТ «Укрпошта» вбачається, що рекомендоване відправлення №8240009718770 повернулось відправнику 25.06.2024 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.
Таким чином, позивачка, не отримала від відповідача лист з проханням надати доступ до свого приміщення. Більше того, станом на дату складання акту про порушення №002135 від 18.06.2024, у відповідача не було жодного підтвердження про отримання позивачкою вказаного листа.
Відповідачем не вживалося заходів для альтернативного повідомлення користувача послуг про необхідність забезпечення допуску до газового обладнання, шляхом, наприклад, телефонних дзвінків чи повідомлень.
Пунктом 2 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, що перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.
Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу), на території якого знаходиться комерційний ВОГ, має забезпечити безперешкодний доступ представникам Оператора ГРМ (іншого суб`єкта ринку природного газу, а саме ініціатора перевірки) за їх посвідченнями (документами, які уповноважують особу) до комерційного ВОГ та його складових для проведення їх перевірки або контрольного огляду вузла обліку.
При отриманні письмового повідомлення про перевірку комерційного ВОГ та/або на дату, визначену у плані-графіку його перевірок, споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) повинен здійснити відповідні заходи щодо забезпечення доступу представникам Оператора ГРМ (іншого суміжного суб`єкта природного газу) до комерційного ВОГ та/або бути присутнім під час проведення його перевірки у визначений у повідомленні/плані-графіку час.
Разом з тим в абзаці 5 пункту 4 глави 1 розділу І Кодекс ГРМ визначено, що відмова в доступі до об`єкта споживача це вчинення споживачем (власником або наймачем об`єкта споживача) та/або власником території, де розташований/розміщений об`єкт споживача та/або комерційний вузол обліку, за яким здійснюються розрахунки споживача, дій, які перешкоджають представникам оператора газорозподільної системи виконувати функції, передбачені цим Кодексом, що засвідчується актом про порушення, складеним відповідно до вимог цього Кодексу.
Отже, за наведеною нормою Кодексу ГРМ під відмовою в доступі до об`єкта споживача розуміється вчинення споживачем певних активних дій, які перешкоджають представникам оператора газорозподільної системи виконувати свої функції.
Таким чином, відсутність позивачки за адресою отримання послуг з газопостачання за відсутності в неї обов`язку забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ до об`єкта споживача та бути присутньою під час відповідної перевірки, через неотримання нею вказаного вище повідомлення, не можна визнати відмовою в доступі до об`єкта споживача в розумінні Кодексу ГРМ.
Втім, 18.06.2024 було складено акт про порушення №002135, оскільки позивачка нібито не надала доступу до свого помешкання для зняття контрольних замірів показників газового лічильника.
Згідно із вимогами пункту 2 глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.
Поміж тим, судом встановлено, що позивачка не була присутня при складанні акту про порушення з незалежних від неї причин, свої зауваження та заперечення фактично висловити не могла та не могла отримати свій примірник акту безпосередньо при його складанні, оскільки акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
Так, відповідно до абзацу 5 пункту 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного. квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.
Таким чином, акт про порушення №002248 складено без дотримання норм законодавства, оскільки позивачка як споживач не була присутня при його складанні. У зв`язку з чим, у позивачки ОСОБА_1 була відсутня можливість висловити свої заперечення та/чи надати пояснення.
Надалі, 05.07.2024 позивачці було надіслано запрошення на розгляд акту про порушення, який мав відбутися 25.07.2024. Надіслання запрошення підтверджується списком відправлень від 05.07.2024 та фіскальним чеком від 05.07.2024 №8240009725911.
Відповідно до п. 10 гл. 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.
За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.
Відповідно до пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України "Про судову експертизу").
Відповідно до п. 11 Глави 5 розділу XI Кодексу за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково).
При цьому, знову ж таки, будь-які підтвердження отримання позивачкою вказаного листа із запрошенням на розгляд акта про порушення, у матеріалах справи відсутнє.
Відтак, комісія з розгляду актів про порушення 25.07.2024 розглянула даний акт без участі споживача, не врахувавши неналежне повідомлення позивачки про розгляд акта, і задовольнила його через нібито невиконання споживачем свого обов`язку щодо надання доступу для зняття контрольних показів.
Таким чином дії відповідача є неправомірними та не відповідають вимогам законодавства, оскільки порушують право споживача бути присутньому під час складання акта про порушення, а також під час його розгляду, надати пояснення, заперечення.
Крім того, в акті про порушення зазначено, що споживача нібито повідомлено рекомендованим повідомленням про намір здійснити контрольне зняття лічильника. В такому повідомленні було викладено прохання забезпечити доступ до газового обладнання та приладів обліку газу, встановлених в помешканні позивачки, у період 18.06.2024 року з 11.00 год. до 12.00 год., проте в самому акті про порушення №ЛФ 002135 від 18.06.2024 року не вказаний час його складення, що є порушенням при складанні акту про порушення та свідчить про те, що працівники ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» могли прийти поза межами обумовленого часу.
Допущені помилки не були виправлені чи спростовані, жодних пояснень з цього приводу відповідачем не надано.
Відтак, оскарження протоколу та акту є належним способом захисту прав та інтересів позивача, оскільки рішення комісії (яке фактично оформлене протоколом) та акт безпосередньо впливають на права і обов`язки позивача в контексті його відносин з газорозподільною компанією, встановлюють об`єм і вартість послуг з газопостачання для відповідного споживача (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17 (провадження №12-137г 19).
З урахуванням того, що рішення Комісії з розгляду актів про порушення прийняте на підставі акту про порушення без врахування наведених вище норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а сам факт порушення не підтверджено належними, достовірними та достатніми доказами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним рішення комісії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ від 25.07.2024 року, яким було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №002135 від 18.06.2024 по споживачу ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання здійснити облік природного газу, використаного ОСОБА_1 в липні – серпні 2024 р. за фактичними показами лічильника та сформувати відповідні об`єми розподілу та споживання природного газу за липень – серпень 2024 р.
Щодо розподілу судових витрат у справі.
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
На підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору при подання позовної заяви до суду Закону України «Про захист прав споживачів».
Відповідно, до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону «Про судовий збір» за подання до суду: 1) позовної заяви немайнового характеру, яка подана: юридичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даному випадку становить 1211,20 грн. За наведеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на користь держави судового збору у сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задовольнити.
Рішення комісії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ від 25.07.2024 року, яким було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №002135 від 18.06.2024, визнати незаконним.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» здійснити облік природного газу, використаного ОСОБА_1 в липні – серпні 2024 р. за фактичними показами лічильника та сформувати відповідні об`єми розподілу та споживання природного газу за липень – серпень 2024 р.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» ЄДРПОУ: 45204941 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», ЄДРПОУ 45204941, адреса: 79039, м. Львів, вул. Золота, 42.
Повний текст судового рішення складено 02 березня 2026 року.

Головуючий суддя       О. Ю. Писарев