Суддя Зайцева М. С. 
Справа № 626/2886/25 
Провадження № 2/644/714/26 
07.04.2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року
Індустріальний районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді – Зайцевої М.С., за участю секретаря – Селіхової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У С Т А Н О В И В:
Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 37435,99 грн., що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 10000 грн.; заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 27435,99 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11200 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.03.2020року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір № TDB.2020.0991.1825 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Згідно з п. 1.1 Кредитного договору, цей Договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «МЕГАБАНК». Підписання Сторонами цього договору вважається одночасно підписанням Правил, у зв`язку з чим Правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з Правилами, Тарифами на послуги Банку, далі – Тарифи, вступають в силу для Сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір. Сторони погодили і Клієнт своїм підписом підтвердив, що істотні умови, які є обов`язковими для договору даного виду відповідно до чинного законодавства України, можуть міститися як у цьому тексті чи додатках, додаткових угодах до нього, так і у Правилах, Тарифах, тощо, що у сукупності складає Договір. Також Клієнт своїм підписом підтвердив, що з умовами Договору (з урахуванням Правил, які розміщені на офіційному сайті Банку www.todobank.com та/або www.megabank.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний. У подальшому банк свої зобов`язання перед клієнтом за Кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок Клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного Кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами Доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку позичальника станом на 03.09.2024 року у позичальника сформувалась заборгованість перед Банком в розмірі 37435,99 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 10000 грн., заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 27435,99 грн. 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до відповідача – боржника за Кредитним договором № TDB.2020.0991.1825. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому – ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги – 03.09.2024 року. У свою чергу, ні ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Розмір заборгованості відповідача підтверджується довідкою та виписками по особових рахунках позичальника. 
Ухвалою суду від 13.10.2025 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити повністю.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином та своєчасно.
Представник відповідачки подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розглянути справу без участі сторони відповідача. Зазначила, позивачем не доведено отримання грошових коштів. Матеріали справи не містять первинних документів, які повинні бути складені під час надання коштів позивачем не долучене до позовної заяви первісних банківських документів від 10.03.2020 (дата укладення кредитного договору). Позивачем не надано жодного первинного документа, який би підтверджував факт перерахування кредитних коштів на рахунок позивачки або їх отримання. Таким чином, позивач не довів належними доказами факт отримання відповідачем кредитних коштів та розмір кредитної заборгованості. Всі надані копії документів є лише внутрішніми документами фінансової установи, та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У той же час розрахунок заборгованості складений та наданий позивачем не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Крім того, будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідачки за укладеними кредитними договорами, зокрема, розрахунків боргу первісних кредиторів, виписок по рахунках, тощо позивачем суду не надано. Всупереч процесуальним обов`язком позивача, останнім не було надано деталізації боргу в частині нарахування заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 27435,99 грн. Нараховані відсотки більше майже у два рази аніж сума кредитної заборгованості. Крім того, заявлений розмір правничої допомоги не відповідає вимогам співрозмірності. Подана позовна заява є шаблонною для представника позивача, що підтверджується відомостями з ЄДРСР, відповідно до яких, на розгляді в різних судах перебуває значна кількість типових справ цього позивача. Натомість, складання позовної заяви оцінене у розмірі 10000,00 грн.
Судом встановлено, що 10.03.2020 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір № TDB.2020.0991.1825 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. 
Згідно з п. 1.1 Договору, цей Договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «МЕГАБАНК». Підписання Сторонами цього договору вважається одночасно підписанням Правил, у зв`язку з чим Правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з Правилами, Тарифами на послуги Банку, далі – Тарифи, вступають в силу для Сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір.
Відповідно до п. 1.2 Договору, Банк відкриває Клієнту: поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки (у доларах США), (у Євро), що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи. Картка, що видається є власністю Банку.
Згідно з п. 2.1 Договору, Банк може надавати Клієнту кредит шляхом сплати з Карткового рахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах Доступного ліміту кредитної лінії, а саме: розмір максимального ліміту кредитної лінії 200 000,00 грн, кінцевий строк, до якого має бути сплачена заборгованість 09.03.2021 року; пільговий період 62 дні; процентна ставка у пільговий період (фіксована), 0,0001% річних; процентна ставка базова 56% річних.
Договір № № TDB.2020.0991.1825 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, підписаний відповідачкою ОСОБА_1 власноручно.
10.03.2020 року ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, згідно умов якого: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом для використання; сума/ліміт кредитування – до 200000 грн.; строк кредиту 12 місяців з правом автоматичної пролонгації; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточному рахунку Клієнта. Строк надання кредиту- протягом одного дня. Надання кредиту здійснюється безготівковим шляхом. Процентна ставка: базова - 56% річних, тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом - 73 293,00 грн; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 273 293,00 грн; реальна річна процентна ставка - 87,30% річних.
ОСОБА_1 10.03.2020 року підписала заяву-анкету на відкриття рахунку та видачу платіжної картки.
Згідно довідки про відкриття рахунків, ОСОБА_1 11.03.2020 року відкрито рахунки та видано 11.03.2020 року картку № НОМЕР_1 . З виписок по рахункам за період з 03.12.2022 року по 03.09.2024року вбачається, що ОСОБА_1 надано кредитні кошти, шляхом поповнення карткового рахунку, якими вона користувалася, що свідчить про виконання АТ «Мегабанк» своїх зобов`язань за Договором.
Відповідно до довідки-розрахунку, загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором № TDB.2020.0991.1825 від 10.03.2020 року станом на 03.09.2024 року складає 37435,99 грн, що складається із: заборгованості за основним боргом 10000 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 27435,99 грн.
03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Таким чином, до ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» відповідно до укладеного договору перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором № TDB.2020.0991.1825 від 10.03.2020 року.
Пунктом 2 Договору факторингу передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.
27.12.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги № 1/12 серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 , договір № TDB.2020.0991.1825 від 10.03.2020 року, загальна сума заборгованості- 37435,99 грн., що складається із: заборгованості за основним боргом 10000 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 27435,99грн., станом на 27.12.2024 року.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка зараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Підписаний відповідачкою договір № TDB.2020.0991.1825 від 10.03.2020 року про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту від 10.03.2020 року, фактично підтверджує отримання кредиту та ознайомлення її з інформацією про умови кредитування та тарифний план кредитування, зважаючи на обрані нею умови кредитування. Крім цього, договір № TDB.2020.0991.1825 від 10.03.2020 року про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії та паспорт споживчого кредиту, крім іншого містить інформацію про суму ліміту кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, базову процентну ставку кредиту, її тип; загальні витрати за кредитом, виходячи з суми кредитного ліміту; орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом; реальну річну процентну ставку, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, умови пролонгації договору та інші істотні умови кредитного договору, що власноручно підписані та узгоджені сторонами, про що свідчать відповідні підписи у зазначених документах.
Однак, отримавши кошти в кредит, в порушення умов виконання договору відповідачка зобов`язання по поверненню кредиту і сплаті процентів за користування грошима належним чином не виконала.
Посилання представника відповідачки щодо відсутності доказів підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачкою суд до уваги не бере, оскільки матеріали справи містять докази, що підтверджують погодження сторонами умов отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачкою кредитних коштів. Позивачем доведено своєчасне виконання первісним кредитором взятих на себе зобов`язання по зазначеному договору споживчого кредитування у повному обсязі, шляхом нарахування кредитного ліміту на рахунок, що належить ОСОБА_1 , відповідно до узгоджених договорі № TDB.2020.0991.1825 від 10.03.2020 року умов між АТ «Мегабанк» та відповідачкою, що підтверджується випискою по особовому рахунку та п.1.2 Договору, згідно якого: «Банк відкриває Клієнту: поточні рахунки, що обслуговуються за дебетово-кредитною схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи. Картка є власністю Банку. Суд також бере до уваги, що згідно з виписками з особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 , первинний кредитор AT «МЕГАБАНК» взяті на себе зобов`язання за договором № TDB.2020.0991.1825 від 10.03.2020 року виконав у повному обсязі, здійснивши перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідачки в межах ліміту кредитної лінії.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).
Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів про відступлення прав вимоги, а тому до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги за договором № TDB.2020.0991.1825 від 10.03.2020 року, укладеним між AT «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 . 
Суд вважає необґрунтованими заперечення представника відповідачки щодо нарахування відсотків.
Згідно п. 4.3 договору, закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження не спричиняє припинення договірних відносин між Банком та клієнтом та/або закриття карткового рахунку. Відмова клієнта від доступного ліміту не припиняє дію цього договору.
Згідно п. 7.1 договору №TDB.2020.0991.1825 від 10.03.2020 року, договір набирає чинності з моменту підписання Договору та діє протягом 99 років, але у будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить про його припинення, цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік. 
Сторона відповідача не надала доказів того, що ОСОБА_1 повідомляла первісному кредитору або будь-якому із наступних кредиторів про розірвання договору, а тому строк договору був продовжений.
Таким чином, суд бере до уваги надані позивачем докази щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом у сумі 27435,99 грн. у межах строку нарахування, що узгоджується з умовами договору № TDB.2020.0991.1825 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії та паспорту споживчого кредиту, що підписані сторонами.
У зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань встановлених умовами договору, стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, заборгованість відповідачки перед ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» становить 37435,99 грн., що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 10000 грн.; заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 27435,99 грн.
Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За подання позовної заяви ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В позовній заяві також міститься вимога про стягнення з відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 11200,00 грн.
Представник відповідачки у відзиві на позовну заяву зазначив, що витрати на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову, вважає, що підстави для стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу в сумі 11200 грн. відсутні.
Згідно п. 8 ч. 2 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11200 грн. представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025 року, укладений між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та АО «Альянс ДЛС»; додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025 року; вартість послуг від 01.07.2025 року, в якому зазначена послуга, яка надається, кількість годин та вартість.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Суд дослідивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, докази надані на підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, вважає, що судові витрати в частині стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Згідно положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Виходячи з положень статей 137,141 ЦПК України, статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Таким чином, суд зобов`язаний з урахуванням обставин і складності справи надати оцінку поданим заявником доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, визначити необхідний фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу, за результатами чого, надати обґрунтований висновок про наявність/відсутність підстав для відшкодування таких витрат і їх розмір, а не формально (без надання оцінки доказам та аргументам) вказати про відсутність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
В позовній заяві зазначено, що понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката в загальному розмірі становлять 11200,00 грн. Провадження по цивільній справі відкрито в спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд звертає увагу на те, що представник позивача - адвокат Журавльов С.Г. не приймав безпосередню участь в судовому засіданні, вказана цивільна справа не є складною.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, через призму критеріїв, встановлених статтями 137 та 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Суд зазначає, що при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20.
Суд, вирішуючи питання щодо витрат понесених учасником справи на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що додані до клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат документи, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному в позові розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Крім того, заявлені витрати на правову допомогу на загальну суму 11200,00 грн. є очевидно не співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та сам розмір є явно завищеним.
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, враховуючи заперечення сторони відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на відповідачку судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, в розмірі 3000,00 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 11, 525, 526, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за договором № TDB.2020.0991.1825 від 10.03.2020 року в розмірі 37435,99 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 3000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів. 

Інформація про сторони:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (місцезнаходження: м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, ЄДРПОУ 40932411).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Головуючий: М. С. Зайцева