Справа № 645/348/26
Провадження № 2/645/1349/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року          місто Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Спесивцева О.В.,
за участі секретаря судового засідання- Асєєвої К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного 
позовного провадження цивільну справу 
за позовом  ОСОБА_1 
до Акціонерного товариства «Сенс банк», яке є правонаступником акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, якого тимчасово заміщує приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, Немишлянський відділ Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції,
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
Позивач,  ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовною заявою до Акціонерного товариства «Сенс банк», яке є правонаступником акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, якого тимчасово заміщує приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, Немишлянський відділ Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 20.08.2016 за № 15804, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», грошової суми у розмірі 87 587, 86 дол. США.
В обґрунтування позову зазначає, що 22.11.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (далі за текстом – «Банк») та громадянкою ОСОБА_1 (далі за текстом – «Позичальник») був укладений Кредитний договір № 800002699, згідно якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру Кредит, а Позичальник приймає його на наступних умовах: сума кредиту 50 000 (п`ятдесят тисяч доларів США) 00 центів , процентна ставка 13,50% річних, дата остаточного повернення – 22.11.2022 року. Основним забезпеченням Кредиту стала Іпотека нерухомості, а саме, квартири за номером АДРЕСА_1 .
22.12.2009 між ПАТ «Альфа-Банк», який є правонаступником усіх прав і зобов`язань Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі– «Банк») і ОСОБА_1 (далі– «Позичальник») був укладений Договір про внесення змін в доповнень № 1/800030000 до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007, згідно п. 2 якого Банк збільшує розмір Кредиту та додатково надає Позичальнику, а Позичальник приймає у тимчасове користування на умовах, визначених Кредитним договором, грошові кошти у сумі 83507,12 грн. (вісімдесят три тисячі п`ятсот сім гривень дванадцять копійок) грн. (надалі – «частина Кредиту № 2), які надаються Позичальнику шляхом безготівкового перерахування на рахунок Позичальника № НОМЕР_1 . Відповідно до п. 4 Договору від 22.12.2009 про внесення змін в доповнень №1/800030000 до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 сума грошових коштів, визначених п. 2 цього Договору про внесення змін і доповнень, надається Позичальнику по «22» грудня 2012 року включно, для часткової сплати платежів з виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, а саме, повернення строкової та простроченої суми Кредиту та часткової сплати строкових і прострочених процентів за користування Кредитом відповідно до умов Кредитного договору. Пунктом 6 Договору від 22.12.2009 про внесення змін в доповнень №1/800030000 до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 змінено пункт 2.1. Розділу № 1 («Базові умови користування») Кредитного договору та викладено його в наступній редакції: Частина Кредиту № 1 50 000 (П`ятдесят тисяч) доларів США, частина Кредиту № 2 - 83507,12 грн. (вісімдесят три тисячі п`ятсот сім гривень дванадцять копійок) грн., надалі обидві частини разом іменуються Кредит та у сукупності є зобов`язанням Позичальника за Кредитним договором. Пунктом 8 Договору від 22.12.2009 про внесення змін в доповнень № 1/800030000 до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 змінено пункт 2.3. Розділу № 1 («Базові умови кредитування») та викладено його у наступній редакції: «2.3. Дата остаточного повернення Кредит: для частини Кредиту № 1 - «22» листопада 2022 року, для частини Кредиту № 2 – «22» грудня 2012 року». В подальшому 03.05.2019 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА- БАНК», що є правонаступником усіх прав і зобов`язань Закритого акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», в подальшому іменується «Банк» та ОСОБА_1 , що надалі іменується «Позичальник» було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 р. Пунктом 2 Додаткової угоди до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 р., укладеної 03.05.2019, встановлено, що станом на дату укладення цієї Додаткової угоди загальна сума заборгованості Позичальника за Договором складає 82 837, 50 (вісімдесят дві тисячі вісімсот тридцять сім) доларів США 50 центів, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладання цієї Додаткової угоди становить 2 199 935, 53 (два мільйони сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 53 копійки. Згідно пункту 3 Додаткової угоди до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 р., укладеної 03.05.2019, між Сторонами досягнута домовленість, що з дати укладання цієї Додаткової угоди Позичальник здійснює повернення заборгованості за Договором в розмірі 22 000,00 (двадцять дві тисячі) доларів 00 центів наступним чином: Позичальник зобов`язаний сплатити кредитору частину суми заборгованості визначену в п. 3 цієї Додаткової угоди шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до умов п. 3.2., 3.3. цієї Додаткової угоди, але в будь-якому випадку не пізніше 03.05.2023. Погоджений Сторонами розмір щомісячного платежу з врахуванням процентів для повернення частини заборгованості за Договором, що вказана в п. 3 цієї Додаткової угоди складає 462,50 (чотириста шістдесят два) долари США 50 центів. В 2023 році ОСОБА_1 повністю погасила заборгованість перед АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк». 12.03.2024 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б., як державним реєстратором були проведені реєстраційні дії щодо скасування заборони відчуження та припинення іпотеки на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. 
Вказує, що в квітні 2025 року під час придбання квартири у місті Харкові Позивачці стало відомо, що на належній їй квартирі накладено арешт, що не позбавляло її права придбати нерухоме майно, але стало для неї неприємною несподіванкою. З`ясувалось, що на примусовому виконанні у Немишлянському відділі Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (правонаступник Фрунзенського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції) перебувало декілька виконавчих проваджень, в межах яких вона мала статус боржника. 29.05.2025 адвокатом Кальченко Юлією Олександрівною в інтересах ОСОБА_1 було подано адвокатський запит з метою отримання інформації про виконавчі провадження, в яких остання має статус боржника, а також їх нинішній стан. 04.06.2025 на електронну пошту представника Позивача надійшла відповідь Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції за вих.№ 55068 від 04.06.2025. За інформацією, наявною у відповіді, на примусовому виконанні у Відділі перебувало декілька виконавчих проваджень, зокрема, пункт 7 – ВП №52509965 з примусового виконання виконавчого напису №15804, виданого 20.08.2016 приватним нотаріусом Київського округу Чуловським В.А., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» грошової суми у розмірі 87587, 86 дол. США (постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2016 р.) Як в подальшому з`ясувалося, діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. тимчасово призупинив свою діяльність, а його обов`язки в порядку заміщення (на підставі Договору про заміщення від 10 липня 2024 та Наказу від 11.07.2024 року) виконує приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна. Оскільки з моменту укладення договору Позивачці не надходило ані від ПАТ «Альфа Банк», ані від приватного нотаріуса Чуловського В.А. ніяких повідомлень та вимог про погашення даної заборгованості, і тим більш дана заборгованість на той час не мала статусу безспірної, 10.12.2025 року на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни була направлена Позивачем нотаріально посвідчена заява. В заяві, посвідченій приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. та зареєстрованій в реєстрі за № 7277 від 10.12.2025 року, ОСОБА_1 просила копію виконавчого напису № 15804, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 20.08.2016 року, та копії інших підтверджуючих документів, на підставі яких його було вчинено.
10.01.2026 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни надійшов лист-відповідь за вих. № 316/01-16, в якому зазначалось наступне: «На підставі Додатку 45 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження правил нотаріального діловодства» від 22.12.2010 року №3253/45 мною 20.01.2020 було складено Акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, який погоджено протоколом № 4 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23 січня 2020 року. На підставі такого Акту відбулося знищення документів на підставі яких вчинялись у 2016 році виконавчі написи, за закінченням терміну зберігання. Отже, надати копії документів на підставі яких було посвідчено вищевказаний виконавчий напис не вдається за можливе». Тобто, отримати документи, на підставі яких було вчинено приватним нотаріусом Чуловським В.А. виконавчий напис, не вдалося можливим. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. 
На думку позивача, спірний виконавчий напис порушує її права, оскільки був вчинений з порушенням процедури та на момент його вчинення заборгованість не була безспірною, а також не надано повний пакет документів, необхідний для його вчинення. Крім того, він порушує право власності Позивача, бо примусове стягнення коштів за незаконним виконавчим написом покладає на неї не лише обов`язок з погашення спірної на той час заборгованості, а і обов`язок сплатити виконавчий збір за відкриття виконавчого провадження №52509965. 
З огляду на вищевказане позивач зазначає, що відновлення його порушеного права можливе виключно шляхом визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку із чим було подано даний позов. 
Ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 17 лютого 2026 року об 11 год. 50 хв. Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 
16.02.2026 року до суду від представника Акціонерного товариства «Сенс банк» - Кравцової Світлани Миколаївни надійшов письмовий відзив на позовну заяву (сформовано в системі «Електронний суд» 16.02.2026 року).
23.02.2026 року від представника позивача – Кальченко Юлії Олександрівни надійшли письмова відповідь на відзив, в якій просить відзив відповідача залишити без розгляду у зв`язку з пропуском наданого судом строку на його подання.
Ухвалою суду від 01.04.2026 року відзив представника Акціонерного товариства «Сенс банк» - Кравцової С.М. на позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.
У судове засідання сторони не прибули, про розгляд справи повідомлялися у визначеному законом порядку.
Від представників позивача та відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1, 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 22.11.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (далі за текстом – «Банк») та громадянкою ОСОБА_1 (далі за текстом – «Позичальник») був укладений Кредитний договір № 800002699, згідно якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру Кредит, а Позичальник приймає його на наступних умовах: сума кредиту 50 000 (п`ятдесят тисяч доларів США) 00 центів , процентна ставка 13,50% річних, дата остаточного повернення – 22.11.2022 року. Основним забезпеченням Кредиту стала Іпотека нерухомості, а саме, квартири за номером АДРЕСА_1 .
22.12.2009 між ПАТ «Альфа-Банк», який є правонаступником усіх прав і зобов`язань Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі– «Банк») і ОСОБА_1 (далі– «Позичальник») був укладений Договір про внесення змін в доповнень № 1/800030000 до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007, згідно п. 2 якого Банк збільшує розмір Кредиту та додатково надає Позичальнику, а Позичальник приймає у тимчасове користування на умовах, визначених Кредитним договором, грошові кошти у сумі 83507,12 грн. (вісімдесят три тисячі п`ятсот сім гривень дванадцять копійок) грн. (надалі – «частина Кредиту № 2), які надаються Позичальнику шляхом безготівкового перерахування на рахунок Позичальника № НОМЕР_1 . Відповідно до п. 4 Договору від 22.12.2009 про внесення змін в доповнень №1/800030000 до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 сума грошових коштів, визначених п. 2 цього Договору про внесення змін і доповнень, надається Позичальнику по «22» грудня 2012 року включно, для часткової сплати платежів з виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, а саме, повернення строкової та простроченої суми Кредиту та часткової сплати строкових і прострочених процентів за користування Кредитом відповідно до умов Кредитного договору. Пунктом 6 Договору від 22.12.2009 про внесення змін в доповнень №1/800030000 до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 змінено пункт 2.1. Розділу №1 («Базові умови користування») Кредитного договору та викладено його в наступній редакції: Частина Кредиту № 1 50 000 (П`ятдесят тисяч) доларів США, частина Кредиту № 2 - 83507,12 грн. (вісімдесят три тисячі п`ятсот сім гривень дванадцять копійок) грн., надалі обидві частини разом іменуються Кредит та у сукупності є зобов`язанням Позичальника за Кредитним договором. Пунктом 8 Договору від 22.12.2009 про внесення змін в доповнень № 1/800030000 до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 змінено пункт 2.3. Розділу № 1 («Базові умови кредитування») та викладено його у наступній редакції: «2.3. Дата остаточного повернення Кредит: для частини Кредиту № 1 - «22» листопада 2022 року, для частини Кредиту № 2 – «22» грудня 2012 року». 
В подальшому 03.05.2019 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА- БАНК», що є правонаступником усіх прав і зобов`язань Закритого акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», в подальшому іменується «Банк» та ОСОБА_1 , що надалі іменується «Позичальник» було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 р. Пунктом 2 Додаткової угоди до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 р., укладеної 03.05.2019, встановлено, що станом на дату укладення цієї Додаткової угоди загальна сума заборгованості Позичальника за Договором складає 82 837, 50 (вісімдесят дві тисячі вісімсот тридцять сім) доларів США 50 центів, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладання цієї Додаткової угоди становить 2 199 935, 53 (два мільйони сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 53 копійки. Згідно пункту 3 Додаткової угоди до Кредитного договору № 800002699 від 22.11.2007 р., укладеної 03.05.2019, між Сторонами досягнута домовленість, що з дати укладання цієї Додаткової угоди Позичальник здійснює повернення заборгованості за Договором в розмірі 22 000,00 (двадцять дві тисячі) доларів 00 центів наступним чином: Позичальник зобов`язаний сплатити кредитору частину суми заборгованості визначену в п. 3 цієї Додаткової угоди шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до умов п. 3.2., 3.3. цієї Додаткової угоди, але в будь-якому випадку не пізніше 03.05.2023. Погоджений Сторонами розмір щомісячного платежу з врахуванням процентів для повернення частини заборгованості за Договором, що вказана в п. 3 цієї Додаткової угоди складає 462,50 (чотириста шістдесят два) долари США 50 центів. 
Позивач вказувала, що в 2023 році ОСОБА_1 повністю погасила заборгованість перед АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк». 12.03.2024 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б., як державним реєстратором були проведені реєстраційні дії щодо скасування заборони відчуження та припинення іпотеки на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. 
Разом з тим, як вказувала позивач, в квітні 2025 року під час придбання квартири у місті Харкові їй стало відомо, що на належній їй квартирі накладено арешт, що не позбавляло її права придбати нерухоме майно, але стало для неї неприємною несподіванкою. 
З`ясувалось, що на примусовому виконанні у Немишлянському відділі Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (правонаступник Фрунзенського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції) перебувало декілька виконавчих проваджень, в межах яких вона мала статус боржника.
29.05.2025 адвокатом Кальченко Юлією Олександрівною в інтересах ОСОБА_1 було подано адвокатський запит з метою отримання інформації про виконавчі провадження, в яких остання має статус боржника, а також їх нинішній стан. 
04.06.2025 на електронну пошту представника Позивача надійшла відповідь Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції за вих.№ 55068 від 04.06.2025. За інформацією, наявною у відповіді, на примусовому виконанні у Відділі перебувало декілька виконавчих проваджень, зокрема, пункт 7 – ВП №52509965 з примусового виконання виконавчого напису №15804, виданого 20.08.2016 приватним нотаріусом Київського округу Чуловським В.А., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» грошової суми у розмірі 87587, 86 дол. США (постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2016 р.). Позивач вказує, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. тимчасово призупинив свою діяльність, а його обов`язки в порядку заміщення (на підставі Договору про заміщення від 10 липня 2024 та Наказу від 11.07.2024 року) виконує приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна. 
Позивач вказувала, що оскільки з моменту укладення договору Позивачці не надходило ані від ПАТ «Альфа Банк», ані від приватного нотаріуса Чуловського В.А. ніяких повідомлень та вимог про погашення даної заборгованості, і тим більш дана заборгованість на той час не мала статусу безспірної, 10.12.2025 року на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни була направлена Позивачем нотаріально посвідчена заява. В заяві, посвідченій приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. та зареєстрованій в реєстрі за № 7277 від 10.12.2025 року, ОСОБА_1 просила копію виконавчого напису № 15804, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 20.08.2016 року, та копії інших підтверджуючих документів, на підставі яких його було вчинено.
10.01.2026 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни надійшов лист-відповідь за вих. № 316/01-16, в якому зазначалось наступне: «На підставі Додатку 45 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження правил нотаріального діловодства» від 22.12.2010 року №3253/45 мною 20.01.2020 було складено Акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, який погоджено протоколом № 4 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23 січня 2020 року. На підставі такого Акту відбулося знищення документів на підставі яких вчинялись у 2016 році виконавчі написи, за закінченням терміну зберігання. Отже, надати копії документів на підставі яких було посвідчено вищевказаний виконавчий напис не вдається за можливе». Тобто, отримати документи, на підставі яких було вчинено приватним нотаріусом Чуловським В.А. виконавчий напис, не вдалося можливим. 
Не погоджуючись із вищевказаним виконавчим написом приватного нотаріуса про стягнення заборгованості, позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
В силу приписів ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок).
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Верховний Суд у постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц зазначив, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно з главою 14 Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ Порядку.
Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.
Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012.
Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15-ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
З огляду на вищевикладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц сформульований правовий висновок про те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису став кредитний договір № 800002699 від 22.11.2007 року.
Доказів на підтвердження того, що вказаний договір був нотаріально посвідчений, суду не надано.
Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги, що судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів того, що дійсно позивачу направлялась претензія з вимогою про погашення заборгованості за вказаним договором.
З матеріалів справи також не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними.
Під час розгляду справи будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів позову, відповідачем суду не надано. 
Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення вимог.
Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає таке.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).
Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.
Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).
Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.
Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Тлумачення частини першої статті 261 ЦК України свідчить про те, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до частини п`ятої статті 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності.
При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк було пропущено з поважних причин.
У пункті 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року справі № 904/3405/19 (провадження № 12-50гс20) вказано, що питання щодо поважності причин пропуску строку позовної давності, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.
Аналіз норм права щодо інституту позовної давності у сукупності із нормами ЦПК України, що обмежують повноваження касаційного суду в частині здійснення додаткової оцінки доказів та обставин, не дають Верховному Суду підстав та можливостей для самостійного визначення обставин дати початку перебігу строку позовної давності (див. постанову Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 916/2128/18).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що про порушення своїх прав позивачка дізналася 04.06.2025, після отримання листа-відповіді Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції на адвокатський запит, поданий її представником. Доказів протилежного суду не надано, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 –задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 20.08.2016 за № 15804, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», грошової суми у розмірі 87 587, 86 дол. США.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 1064,96 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Представник позивача – адвокат Кальченко Юлія Олександрівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльності №5585 від 30.10.2019 р.;
Відповідач –Акціонерне товариство «Сенс Банк», ЄДРПОУ: 23494714, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100;
Представник відповідача – Кравцова Світлана Миколаївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльності ІФ№001470 від 15.03.2019 р.;
Треті особи : 
приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, якого тимчасово заміщує приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, адреса: м.Київ, просп.Оболонський, буд. 35, 2-й поверх;
Немишлянський відділ Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції, код ЄДРПОУ 44045469, адреса: м.Харків, вул.Кооперативна, буд. 12/14.
Повний текст рішення складено 06.04.2026 року.

Головуючий суддя О.В. Спесивцев