Справа № 204/2139/26 
Провадження № 2/204/2600/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого – судді     Черкез Д.Л.,
за участю секретаря судового засідання  Борсук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживача та стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив, з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог, стягнути з відповідача на його користь штраф у розмірі 50% від стягненої суми (оголошеної вартості вантажу) та 3 000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 26.01.2026 року о 07:43 позивачем було оформлено експрес-накладну №20451353216246 та в подальшому о 07:50 завантажено до комірки вантаж (документ у файлі для документів, оригінал запрошення, з оголошеною цінністю – 200 грн. та 80 грн. послуг з доставки вантажу) для подальшого відправлення. 26.01.2026 о 10:25 вантаж прибув до адресного депо Львів та з цього часу вантаж не рухався з останньої точки. 27.01.2026 року позивачем було направлено звернення в чат підтримки «Нова Пошта», оскільки вантаж не рухався з точки адресного депо. 28.01.2026 служба турботи Нової Пошти зафіксувала його звернення за № 20260128/01446. Втім, не отримавши жодних відповідей, позивачем 29.01.2026 було направлено повторне звернення в чат підтримки «Нова Пошта» з проханням повідомити результати розгляду його звернення від 28.01.2026 №20260128/01446. 30.01.2026 року служба підтримки Нової Пошти здійснила телефонні виклики на номер позивача та повідомила про пересортування вантажів та уточнювала вміст його вантажу. В подальшому, службою підтримки було повідомлено про перегляд камер спостереження на складі та знаходження вантажу позивача і відновленням руху. 30.01.2026 о 14:29 вантаж виїхав з адресного депо Львів та 31.01.2026 року прибув до місця доставки (поштомат 40150 у м. Сокаль). Втім, під час розпаковки конверту, було виявлено, що вантаж не відповідає тому, що було відправлено позивачем. В подальшому, через застосунок «Нова Пошта» позивачем було сформовано претензію № 20260131/220113/СLD. Однак, не отримавши жодного зворотного зв`язку від поштового оператора, останнім 09.02.2026 було здійснено звернення в чат підтримки «Нова Пошта». 09.02.2026 служба турботи Нової Пошти зафіксувала звернення позивача та повідомила, що пошук посилки не дав результатів і запропонувала зафіксувати претензію через чат підтримки. В подальшому, в чаті підтримки позивачем було подано претензію від 09.02.2026 №20260209/232401/СLD, однак 20.02.2026 служба турботи Нової Пошти повідомила позивача про відмову у його претензії. 26.02.2026 ОСОБА_1 було отримано письмову відмову в його претензії, аргументація якої полягала в тому, що вантаж по його експрес-накладній було вручено одержувачу, тому воно та всі спірні питання відносно доставки вже не належать йому. 27.02.2026 позивачем було сформовано та надіслано засобами електронного зв`язку повторну претензію до ТОВ «Нова Пошта», задля врегулювання питання в досудовому порядку. 28.02.2026 службовою особою ТОВ «Нова Пошта повідомлено позивача, що для розгляду надісланої претензії необхідно подання від одержувача такої претензії, оскільки посилку було ним отримано. Втім, 04.03.2026 об 21:11 позивачу прийшло повідомлення на мобільний телефон від ТОВ «Нова Пошта» про погодження компенсації в розмірі 80 грн. (тобто компенсація за послуги з перевезення вантажу). Позивач вважає, що поштовий оператор визнає свою провину у втраті його вантажу, проте належним чином не виконує порядок компенсації передбачений договором та чинним законодавством. Крім того, належним чином оформленого листа з частковим задоволенням його претензії так і не надійшло, що вказує на неналежний порядок розгляду документа. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду та зазначає, що стягнення моральної шкоди, поряд із заподіянням йому незручностей та переживань, є фактором дисциплінування поштового оператора та службових осіб, які відповідальні за доставку вантажів та роботи із зверненнями громадян. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 11 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику (повідомлення) сторін.
10 квітня 2026 року від позивача до суду надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, в якому він просив змінити позовні вимоги в частині стягнення шкоди та стягнути з ТОВ «Нова Пошта» на його користь штраф у розмірі 50 % від стягненої суми (оголошеної вартості вантажу) та 3 000,00 грн. моральної шкоди, оскільки 10.04.2026 об 11:51 на банківську картку позивача прийшло повідомлення про зарахування 200,00 грн. від NovaPay (тобто компенсація за оголошену цінність вантажу).
14 квітня 2026 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» - Воловик С.С. до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідач підтверджує, що 10.04.2026 було здійснено виплату позивачу оголошеної вартості відправлення по експрес-накладній № 20451353216246 від 26.01.2026 у розмірі 200,00 грн. Також відповідач повідомляє, що за вказаною експрес-накладною було подано дві претензії, як відправником ОСОБА_1 так і одержувачем ОСОБА_2 . Вказані претензії було розглянуто та прийнято рішення про компенсацію оголошеної вартості у розмірі 200,00 грн. одержувачу ОСОБА_2 . Перерахунок коштів було здійснено 23.02.2026. Пізніше, для мирного урегулювання ситуації та уникнення негативного досвіду співпраці з компанією, 04.03.2026 ОСОБА_1 було компенсовано вартість послуг пересилання у розмірі 80 грн., а 10.04.2026 проведено компенсацію оголошеної вартості відправлення у розмірі 200 грн. Щодо моральної шкоди зазначає, що її відшкодування не передбачено умовами Публічного договору про надання послуг поштового зв`язку та послуг організації перевезення великогабаритних відправлень та Правилами надання послуг поштового зв`язку ТОВ «Нова пошта». Відповідач заперечує проти задоволення моральної шкоди, однак у випадку прийняття судом рішення про наявність підстав для її задоволення просить суд зменшити її розмір з підстав, що наведено вище. 
Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Судом встановлено, що 26.01.2026 року по експрес - накладній № 20451353216246, ОСОБА_1 здійснив відправлення вантажу до поштомату ТОВ «Нова Пошта» № 40150 у м. Сокаль, отримувач ОСОБА_2 , вид посилки «Документи», опис посилки «Документи» (а.с. 6-8).
Згідно листа ТОВ «Нова Пошта» № 01270 від 23.02.2026 року судом встановлено, що 31.01.2026 року по експрес-накладній № 20451353216246 відправлення вручено одержувачу. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про поштовий зв`язок», поштове відправлення належить відправнику до моменту вручення його адресату, якщо воно не вилучено відповідно до законодавства. Розгляд питання стосовно втрати вантажу є можливим у разі звернення одержувача з аналогічною претензією (а.с. 20).
Факт отримання відправлення по експрес - накладній № 20451353216246 отримувачем  ОСОБА_2 визнавався обома сторонами, а тому доказування не підлягає.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» послуги поштового зв`язку - діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів. 
Звертаючись у березні 2026 року до суду з даним позовом ОСОБА_1 обґрунтовував заявлені вимоги тим, що його вантаж було втрачено та підмінено вміст вантажу, та просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» штраф у розмірі 50% від суми оголошеної цінності вантажу посилаючись на ст. 32 Закону України «Про поштовий зв`язок».
Щодо позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 50% від суми оголошеної цінності вантажу суд зазначає наступне.
Згідно ст. 32 Закону України «Про поштовий зв`язок» за невиконання чи неналежне виконання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень, доручень користувачів щодо поштових переказів оператори поштового зв`язку несуть перед користувачами таку відповідальність:
за повну втрату реєстрованих поштових відправлень без оголошеної цінності - відшкодування вартості послуги поштового зв`язку та штраф у розмірі 100 відсотків вартості такої послуги;
за часткову втрату (пошкодження) реєстрованого поштового відправлення без оголошеної цінності - відшкодування вартості послуги поштового зв`язку пропорційно до маси втраченої або пошкодженої частини вкладення шляхом ділення розміру ціни (тарифу) за пересилання на чисту масу вкладення та штраф у розмірі 100 відсотків вартості послуги поштового зв`язку;
за повну втрату реєстрованого поштового відправлення з оголошеною цінністю - відшкодування збитків у розмірі суми оголошеної цінності поштового відправлення, вартості послуги поштового зв`язку та штраф у розмірі 50 відсотків вартості такої послуги;
за часткову втрату (пошкодження) реєстрованого поштового відправлення з оголошеною цінністю - повернення (відшкодування) вартості вкладення або його пошкодженої частини згідно з описом, вартості послуги поштового зв`язку та штраф у розмірі 50 відсотків вартості такої послуги. У разі відсутності опису застосовується норма абзацу третього цієї частини;
за невиплату грошей за поштовим переказом, порушення строків пересилання поштового переказу - відповідно до закону;
за несвоєчасну доставку реєстрованих поштових відправлень усіх видів - штраф у розмірі 25 відсотків вартості послуги поштового зв`язку;
у разі порушення встановлених строків пересилання поштових відправлень повітряним транспортом - відшкодування у розмірі різниці плати за пересилання повітряним транспортом та плати за пересилання наземним транспортом та штраф у розмірі 25 відсотків вартості послуги поштового зв`язку.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на абз. 3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про поштовий зв`язок» згідно якої за повну втрату реєстрованого поштового відправлення з оголошеною цінністю відшкодовуються збитки у розмірі суми оголошеної цінності поштового відправлення, вартості послуги поштового зв`язку та штраф у розмірі 50 відсотків вартості такої послуги.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Отже, суд розглядає справу виключно на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Однак, в порушення положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, позивачем не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відправлення по експрес - накладній № 20451353216246 було втрачено перевізником та підмінено вміст вантажу.
На підтвердження того, що одержувач за відправленням отримав іншій вантаж, ніж відправлений позивачем, матеріали справи також не містять жодних доказів.
Відсутність опису відправлення по експрес - накладній № 20451353216246  позбавляє суд об`єктивної можливості беззаперечно та достовірно встановити зміст відправленого вантажу. 
Таким чином, усі твердження позивача про те, що він відправив одержувачу певний вантаж, однак одержувач отримав інший вантаж, не підтверджені жодними переконливими засобами доказування.
При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
В свою чергу, факт отримання одержувачем по експрес-накладній № 20451353216246 відправленого позивачем вантажу, визнавався сторонами та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Підсумовуючи наведене суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, достовірні, переконливі та допустимі докази на підтвердження того, що вміст відправлення по експрес-накладній № 20451353216246 було підмінено.
Встановлені у сукупності обставини дають підстави для висновку, що відповідач виконав обов`язки за договором з перевезення вантажу та доставив його одержувачу.
Таким чином, суд приходить до переконливого висновку, що позивачем не доведено перед судом належними, допустимими та достатніми доказами факту втрати вантажу по експрес - накладній № 20451353216246, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 50% від суми оголошеної цінності вантажу слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.
Надаючи оцінку доводам позивача про те, що компенсація Відповідачем вартості послуг з перевезення у розмірі 80,00 грн. та оголошеної цінності поштового відправлення у розмірі 200,00 грн. свідчить про те, що відповідач визнає допущене порушення, суд оцінює їх критично та відхиляє, оскільки позивачем не доведено перед судом, що вантаж було втрачено, а Відповідач не визнавав цієї обставини, обґрунтовуючи добровільну виплату зазначених сум прагненням мирного урегулювання ситуації та уникненням негативного досвіду співпраці з компанією. 
Щодо позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн. суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України)
Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. 
Таким чином, під час вирішення спору про відшкодування шкоди в даному випадку суду необхідно з`ясувати: що стало причиною такої втрати, хто в цьому винен, тобто в результаті чиїх дій (бездіяльності) це сталося, причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) та спричиненою шкодою, а також підлягає доведенню розмір завданої шкоди.
Разом з цим, слід також зазначити, що для настання цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення моральної шкоди необхідною є наявність таких елементів: винність дій особи, яка завдала шкоду, протиправність таких дій, наявність шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками, що настали. При цьому необхідною є одночасна наявність всіх вищезазначених елементів.
Суд зауважує, що при розгляді даної справи в межах заявлених позивачем позовних вимог та їх обґрунтування для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди обов`язковим є встановлення на підставі належних та допустимих доказів того, що шкоду позивачу було завдано саме через бездіяльність відповідача, яка виразилась у втраті вантажу, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між тим, що втрата вантажу призвела до переживань позивача.
Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вказаних фактів.
Усі доводи позивача з цього приводу зводяться виключно до його особистих припущень, що шкоду було завдано внаслідок втрати відправлення та підміною вмісту вантажу, що спричинило непорозуміння між відправником та отримувачем.
При цьому, стороною позивача не доведено належними, достатніми та переконливими доказами, що шкоду позивачу завдано саме через бездіяльність відповідача, яка виразилась у втраті відправлення, як і не доведено самого факту втрати відправлення, про що судом вже зазначено вище.
Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в даному випадку, є похідними від позовних вимог про стягнення штрафу у сумі 50 % від суми оголошеної цінності поштового відправлення, внаслідок втрати відправлення, підстав для задоволення яких судом не встановлено, суд вважає, що у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю.
Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими.
Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю.
На підставі ст. 23 Цивільного кодексу України, Закон України «Про поштовий зв`язок» та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 82, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживача та стягнення шкоди - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя           Д.Л. Черкез