ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 670/32/26
Провадження № 22-ц/820/940/26
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.,
розглянув в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 670/32/26 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2026 року у складі судді Мамаєва В.А. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Красовської Наталії Вікторівни про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд
в с т а н о в и в :
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Красовської Наталії Вікторівни про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у якій просила встановити факт невірних записів в державному реєстрі № 48488983, котрі перешкоджають розпоряджатись належним їй майном.
Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 19 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявниці строк десять днів з дня отримання ухвали суду, для усунення недоліків заяви, а саме: викласти заяву у новій редакції, де правильно вказати назви сторін у окремому проваджені; вказати конкретні вимоги про встановлення факту (ів), що має (ють) юридичне значення; вказати мету встановлення факту (ів); причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт (и); зазначити докази, що підтверджують факт (и); надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2026 року повернуто заяву ОСОБА_1 
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, тому просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду по суті. Апелянтка посилається, що вона усунула всі недоліки, які були зазначені в ухвалі Віньковецького районного суду Хмельницької області від 19 січня 2026 року, зокрема надала свої пояснення чому вважаю приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Красовську Н.В. відповідачем у даній справі за її незаконні дії, тому суд першої інстанції не перевіривши вказані нею факти, безпідставно повернув подану нею заяву.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
15.01.2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Красовської Наталії Вікторівни про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у якій просить встановити факт невірних записів в державному реєстрі № 48488983, котрі перешкоджають розпоряджатись своїм майном на свій розсуд.
Ухвалою Віньковецького районного суду від 19 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху з підстав того, що ОСОБА_1 :
- звернулась до суду не із заявою, а із позовною заявою, із якої не вбачається наявності спору про право та хто оспорює право заявника і яке саме ( ч. 4 ст. 315 ЦПК України);
- не вірно зазначила процесуальний статус учасників справи, вказавши замість заявника і заінтересованої особи - позивача і відповідача (ч. 4 ст. 294 ЦПК України);
- не вказала який факт заявник просить встановити та з якою метою (п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України);
- не конкретизувала зміст вимог (п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), а саме не вказала факт яких саме невірних записів в державному реєстрі № 48488983, котрі перешкоджають розпоряджатись її майном (яким саме) на її розсуд;
- не виклала обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, не зазначила докази, що підтверджують вказані обставини (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);
- не вказала причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт (п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України);
- не зазначила докази, що підтверджують факт (п. 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України);
- прохаючи звільнити її від сплати судового збору відповідно до закону, надала копію пенсійного посвідчення на іншу особу – ОСОБА_1 .
При цьому суд послався на невідповідність позовної заяви нормам Розділу IV «ОКРЕМЕ ПРОВАДЖЕННЯ» ст. 293, 294, 315. 318 ЦПК України.
На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 направила суду заяву, в якій обґрунтувала свої вимоги, отримання дозволу їй замовити в ПФУ видачу нового посвідчення, так як в її посвідченні допущено помилку, звернула увагу суду, що підтверджується записом на посвідченні саме її РНОКПП.
Однак суд, оскаржуваною ухвалою від 17 лютого 2026 року дану позовну заяву повернув ОСОБА_1 в зв`язку з невиконанням нею вимог ухвали про залишення позову без руху.
Згідно статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
На підставі частин 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. 
Частинами 1 і 3 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати указані права без будь-яких перепон чи ускладнень.
Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя, що кореспондується із положеннями статті 4 ЦПК України, з огляду на які, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
П.п. 2, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, а тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику. 
Як видно з позову позивач подала суду саме позовну заяву, а не заяву в порядку окремого провадження, а тому суд мав оцінювати дану позовну заяву на ї відповідність нормам ст. 175 ЦПК України, а норми ст. ст. 293, 294, 315. 318 ЦПК України при вирішенні питання про прийняття позову взагалі застосуванню не підлягають.
При цьому звернення до суду з позовною заявою про встановлення факту, а не з заявою в порядку окремого провадження, не може бути підставою для залишення без руху, оцінка такому зверненню до суду на предмет наявності порушеного права позивача, яке він реалізував в порядку ст. 4 ЦПК України, має здійснюватись в ході розгляду справи по суті.
Також на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху позивач надала суду обґрунтування своє позовної заяви, тобто виконала вимоги ухвали.
Що стосується, вказаних в ухвалі суду про залишення позову без руху недоліків позову у вигляді неподання доказів, то, оскільки встановлення об`єктивних обставин справи є предметом дослідження та доказування в цивільній справі на підставі поданих позивачем доказів, то подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, а тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику. 
Також в заяві про усунення недоліків позивач вказала, що Пенсійне посвідчення з зазначенням 2 групи інвалідності належить їй, оскільки в імені по батькові допущено помилку в одній букві.
В зв`язку з цим суд мав або надати позивачу додатковий строк для надання доказів належності їй даного посвідчення чи встановити дану обставину під час розгляду справи по суті. 
Крім того, на даному посвідчення наявна фотографія позивачки, що надає суду можливість ідентифікувати позивачку та особу, зазначену на посвідченні.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що суддя суду першої інстанції не мав достатніх підстав для повернення позовної заяви та визнання її неподаною з підстав, зазначених в ухвалі суду. 
Таким чином при винесенні ухвали суддя послався на норми ст. ст. 293, 294, 315. 318 ЦПК України, які не підлягають застосуванню при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви, а також на такі обставини, які підлягають з`ясуванню при вирішенні справи по суті та не передбачені ст.ст. 175, 185 ЦПК України як підстави залишення без руху позовної заяви, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Красовської Н.В. до суду першої інстанції для вирішення питання про її прийняття у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства. 
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2026 року скасувати і направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1  з позовною заявою до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Красовської Наталії Вікторівни про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у якій просить встановити факт невірних записів в державному реєстрі № 48488983, котрі перешкоджають розпоряджатись своїм майном на свій розсуд, до суду першої інстанції для вирішення питання про її прийняття у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства та продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 01 квітня 2026 року.

Судді    А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
О.І. Ярмолюк