Коростенський міськрайонний суд Житомирської області    

Справа №279/8044/25
провадження 1-кп/279/351/26 
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року 
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченої ОСОБА_4 
захисника адвоката ОСОБА_5 
потерпіла ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростень Житомирської області кримінальне провадження № 12025060490000800 від 04.11.2025 року, щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Сарата - Ноуе, Леовського району, Республіки Молдова, українка, громадянка України, освіта середньо-технічна, не інвалід, одружена, на утриманні малолітніх дітей немає, не депутат, працююча майстром цеху ТОВ «ЕР» ЄДРПОУ:43634490, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , м.н. НОМЕР_1 , раніше не судима,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24.12.2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутнорсті адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. 
Угоду затверджено на стадії досудового слідства. 
Відповідно до формулювання обвинувачення з обвинувального акта та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.
Наказом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР» (код ЄДРПОУ:43634490) від 01.10.2020 № 3-к «Про прийняття на посаду», ОСОБА_4 прийнято на посаду майстра цеху цього ж товариства.
Відповідно до посадової інструкції, затвердженої директором ТОВ «ЕР» від 01.10.2020, на майстра виробничої дільниці (цеху) ОСОБА_4 , покладено обов`язки:
п.2.2.2. Організовує підготовку виробництва, забезпечує розміщення робітників і бригад, контролює додержання технологічних процесів, оперативно виявляє і ліквідує причини їх порушення; 
п.2.2.8. Здійснює формування бригад, планує, координує їх діяльність; 
п.2.2.10. Проводить виробничі інструктажі з виробниками;
п.2.2.11. Вживає заходів, які забезпечують виконання правил охорони праці, виробничої санітарії, пожежної безпеки, технічної експлуатації устаткування і інструменту;
п.2.2.20 Забезпечує правильну організацію і безпечне ведення робіт, безпечну експлуатацію, технічне обслуговування і ремонт устаткування, механізмів, інструменту,' контрольно-вимірювальних приладів, засобів захисту, а також утримання робочих місць у належному стані;
п.2.2.22. Керує роботами підвищеної небезпеки за розробленими планами, або за нарядами - допусками і не допускає виконання цих робіт без оформлення відповідних документів; 
п.2.2.24. Забезпечує дотримання робітниками трудової і виробничої дисципліни, правил і інструкцій з безпечного ведення робіт, технологічних режимів і регламентів, забезпечує застосування безпечних методів праці;
п.2.2.25. Не допускає роботи на несправному устаткуванні і застосування несправних інструментів пристроїв тощо; 
п.2.2.33 Перевіряє відповідність термінів свідоцтва пристроїв до вантажрпіднімальних механізмів, посудин, що працюють під тиском, діелектричних захисних засобів тощо, а також наявність посвідчень на право ведення робіт підвищеної небезпеки; 
« Відповідно до п. 4.1 посадової інструкції майстер виробничої дільниці (цеху) несе відповідальність за виконання покладених на нього обов`язків:
п 4.3. За порушення законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці, може притягнутися до дисциплінарної, адміністративної, матеріальної, кримінальної відповідальності згідно з законом.
Відповідно до наказу товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР» від 17.03.2021 № 2 «Про призначення осіб відповідальних за вантажно- розвантажувальні роботи та переміщення вантажів за допомогою машин та механізмів», ОСОБА_7 призначено відповідальною за вище вказані роботи у товаристві. 
У відповідності до переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 №15, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.02.2005 за №232/10512 ((НПАОП 0.00-2-05) вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою вантажопідйомних кранів відносяться до робіт з підвищеною небезпекою. Відповідно до п. 1 Глави 13 Розділу III «Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт», на вантажопідіймальні машини і устаткування, а також на місце проведення робіт по переміщенню вантажів не допускаються працівники, що не мають прямого відношення до проведення робіт. 
Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР» (код ЄДРПОУ: 43634490), що розташоване за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. В. Сосновського, 65-А, та займаючи посаду майстра цеху, відповідно до наказу від 01.10.2020 № 3-к «Про прийняття на посаду», вимог посадової інструкції від 01.10.2020 та наказу «Про призначення осіб відповідальних за вантажно-розвантажувальні роботи та переміщення вантажів за допомогою машин та механізмів» від 17.03.2021 №2, була відповідальною за забезпечення дотримання вимог законодавства про охорону праці при виконанні робіт у цеху, зокрема, під час вантажно- розвантажувальних робіт із застосуванням вантажопідіймальних механізмів та за допуск працівників до роботи.
Однак, ОСОБА_4 , 03.11.2025 близько 14 год.30 хв., маючи реальну можливість дотриматись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, всупереч покладеним на неї обов`язкам та вимогам Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт, затверджених наказом у Міністерстві юстиції України 03.02.2015 за №232/10512 № 124/26569, а також Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідйомних кранів підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, затверджених наказом у Міністерстві юстиції України 27.02.2018 за №232/10512 № 244/31696, допустила до виконання робіт підвищеної небезпеки, керування гусеничним краном ДЕК 251,1992 року випуску, колишнього працівника товариства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не перебував з ТОВ «ЕР» у трудових відносинах з 2022 року, не мав відповідного посвідчення кранівника, не пройшов медичний огляд, спеціальне навчання та інструктаж з охорони праці, а також не забезпечила належний контроль за виконанням робіт, чим порушила вимоги щодо безпечної експлуатації вантажопідіймального обладнання. Внаслідок допущених ОСОБА_4 , порушень правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, 03 листопада 2025 року, о 15 годині 11 хвилин, під час розвантаження лісопродукції стався завал (падіння) гусеничного крана ДЕК 251,1992 року випуску, під керуванням ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження не сумісні з життям у вигляді: тупої поєднаної травми грудної клітки, лівого плеча, що супроводжувалось переломом грудини і лівого плеча; забою легень; крововиливу в переднє середостіння, в плевру легень, в легені, оболонки серця, наднирники; травматичного шоку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та помер на місці події.
Зазначені тілесні ушкодження, являються небезпечними для життя та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті. 
Своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду на визначених умовах, зазначив, що угода укладена добровільно, надав матеріали, що характеризують особу обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, за викладених в обвинувальному акті та угоді обставин.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Угода укладена 24.12.2025 року між прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 і її захисником ОСОБА_5 , з другої сторони.
Угода про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 470, 472 КПК України.
Встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
Вид покарання обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджений у відповідності до ст. 65 КК України з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, ступеню тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, який належить до категорії тяжких сукупності обставин справи, особи обвинуваченої , а саме її вік, те, що обвинувачена одружена, раніше не судима, повністю відшкодувала потерпілій заподіяну шкоду, працює майстром цеху ТОВ «ЕР» .
При визначенні узгодженої міри покарання сторони також враховували, що обставинами, які пом`якшують покарання підозрюваної є визнання вини в повному обсязі її щире каяття та перерахування коштів на допомогу Збройним силам України (22.12.2025 перерахувала у сумі 100 000 (сто тисяч) грн. на допомогу Збройним силам України).
З врахуванням наявності двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи підозрюваної на підставі ст. 69 КК України сторони погодили перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 272 КК України, а саме на покарання у виді у виді дванадцять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 204 000 грн. та не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції ч. 2 ст. 272 КК України, оскільки робота на посаді майстра цеху ТОВ «ЕР» є єдиним джерелом доходу ОСОБА_4 .. Також ОСОБА_4 в повному обязі було відшкодовано потерпілій матеріальну та моральну шкоду, претензій до неї потерпіла не має.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого та потерпілих, перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає угоду слід затвердити.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №120245060490000800 від 04.11.2025 з підозрюваною ОСОБА_4 .
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, тобто порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватися, що спричинило загибель людини. Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 272 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ч.4 ст. 174 , суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. 
Під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати суд покладає на обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлено. Запробіжний захід не застосорвувався.
Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 100, 368-371, 373, 374, 472, 474-476 КПК України, суд
У Х В А Л И В : 
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.12.2025 року між прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 і її захисником ОСОБА_5 , з другої сторони у кримінальному провадженні № 12025060490000800 від 04.11.2025 року, щодо ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України.
ОСОБА_4  визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 272 КК України та призначити узгоджене угодою покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі дванадцять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 204 000 (двісті чотири тисячі) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Скасувати ареш накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду від 05.11.2025 року.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави, витрати пов`язані з проведенням експертиз в сумі 11588,20 гривень.
Речові докази : 
-гусеничний кран ДЕК 251, 1992 року випуску, який зберігається на виробничій території ТОВ «ЕР», за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. В. Сосновського, 65-А.- повернути власнику.
- автомобіль марки «Volvo FH», д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Volvo FH», д.н.з. НОМЕР_2 , ключі від автомобіля «Volvo FH», напівпричіп марки «KOEGEL», д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію напівпричепа марки «KOEGEL», д.н.з. НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_9 .
-відеозаписи під назвою «D04_20251103142650», D04_20251103151612, D09_20251103134948, що збережені на оптичний DVD-R-диск; наказ ТОВ «ЕР» від 01.10.2020 № 3-к «Про прийняття на посаду» ОСОБА_4 ; посадові інструкції ТОВ «ЕР» від 01.10.2020 на майстра виробничої дільниці (цеху) ОСОБА_4 ; наказ ТОВ «ЕР» «Про призначення осіб відповідальних за вантажно-розвантажувальні роботи та переміщення вантажів за допомогою машин та механізмів» від 17.03.2021 №2; товарно транспортна накладна (ТТН) на ліс серії ЖКБ №811064 від 03.11.2025; статут ТОВ «ЕР»; договір поставки гусенічного крану від 17.10.2025 №2025-10-17; акт прийому передачі на підйомний кран від 22.10.2025 №1; видаткова накладна від 22.10.2025 №1022-01; наказ на призначення на посаду ОСОБА_8 від 29.11.2021 №20-К; наказ про звільнення ОСОБА_8 від 29.07.2022; договір оренди на нежитлове приміщення від 19.04.2023 №1; акт приймання передачі нежитлового приміщення від 27.04.2023; паспорт на гусеничний кран ДЕК 251,1992 року випуску; журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці ТОВ «ЕР»; інформація ПрАТ «Київстар» по абонентському номеру НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , яка зберігається на диску для лазерних систем формату DVD-R - залишити при матеріалах кримінального провадження.
З підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку.
Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1