ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2026 Справа № 914/2159/25 

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Бургарт Т.І., при секретарі судового засідання Псярук О.В., розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом:  Державної екологічної інспекції у Львівській області (вулиця Стрийська, місто Львів, 98, 79026; код ЄДРПОУ 38057086);
до відповідача: Червоноградського гірничо-економічного фахового коледжу (вулиця Василя Стуса, місто Шептицький, 17, 80100; код ЄДРПОУ 00173485);
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача: ОСОБА_1 

про: стягнення заборгованості у сумі 34 613,00 грн,

за участю:
від представника позивача: Довгого Т.Я.;
від представника відповідача: не з`явились;
третьої особи на стороні відповідача: не з`явилася.

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Львівській області (далі також - інспекція) звернулася до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до Червоноградського гірничо-економічного фахового коледжу (далі також - коледж) про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у сумі 34 613,00 грн.
Процесуальний рух справи відображений в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Аргументи позивача

Під час проведення заходу із запобігання та виявлення адміністративних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища по вулиці Шухевича, 6 у місті Шептицькому інспекцією зафіксовано пошкодження зелених насаджень під час їх санітарної обрізки, чим державі завдано збитків на суму 34 613,00 грн. 
Оскільки особу, яка безпосередньо здійснила пошкодження дерев, встановити не вдалося, позов про відшкодування збитків, завданих їх пошкодженням, подано до Червоноградського гірничо-економічного фахового коледжу.
Інспекція посилається на те, що будівля, поблизу якої було виявлено пошкоджені дерева, використовується як гуртожиток цього закладу освіти, а також на інформацію органу місцевого самоврядування про перебування у постійному користуванні коледжу земельної ділянки за відповідною адресою.
Вважаючи, що відповідач не забезпечив належного утримання зелених насаджень, у зв`язку з чим має нести відповідальність за заподіяну їм шкоду, позивач скерував відповідачу претензію з вимогою про її відшкодування.
Коледж дії інспекції в порядку адміністративного судочинства не оскаржив, а вимоги претензії не виконав, відтак позивачем заявлено позов про примусове стягнення завданої шкоди, що і є предметом позову у цій справі.

Аргументи сторони відповідача

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав необґрунтованості.
Зазначив, що жодних робіт із санітарного обрізання дерев коледж не здійснював, а позивачем не встановлено особу, яка безпосередньо пошкодила дерева. Сам по собі факт перебування земельної ділянки у користуванні закладу освіти не свідчить про його причетність до пошкодження дерев, розташованих поруч з цією ділянкою та не може бути самостійною підставою для покладення обов`язку відшкодовувати заподіяну шкоду з підстав незабезпечення коледжем збереження зелених насаджень і належного догляду за ними.
Крім цього, позивачем не дотримано вимог законодавства в ході фіксації правопорушення, яка здійснена без участі представників коледжу та всупереч Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення. 
Так, за результатами здійснення заходів державного нагляду (контролю) уповноваженими особами позивача не складено акту перевірки, який є основним документом, що фіксує факт правопорушення, як і протоколу про адміністративне правопорушення. За таких обставин відповідач був позбавлений можливості оскаржити дії посадових осіб Інспекції у порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідні процесуальні документи, які є предметом такого оскарження, не складалися.
Натомість підставою для пред`явлення вимог про відшкодування шкоди позивач визначив складений інспекторами «звіт про проведений захід», який, на думку відповідача, не передбачений жодним нормативно-правовим актом, що регулює порядок здійснення державного нагляду у відповідній сфері, в зв`язку з чим не може розглядатися як належний доказ порушення.
Виходячи з наведеного, відповідач вважає, що позивач не довів ані факту вчинення порушення саме відповідачем, ані наявності правових підстав для покладення на нього обов`язку з відшкодування заявлених збитків.

Аргументи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача

ОСОБА_1 у поданих до суду письмових поясненнях зазначила, що у період з 03.11.2023 по 20.06.2025 виконувала обов`язки директора Червоноградського гірничо-економічного фахового коледжу. За її твердженням, у зазначений період закладом освіти не укладалося договорів та не здійснювалося фінансових розрахунків, пов`язаних із виконанням робіт із санітарної обрізки дерев.
Вказала, що проведення посадовими особами Державної екологічної інспекції відповідного заходу та складення звіту про фіксацію правопорушення здійснювалося без участі представників коледжу та без повідомлення закладу про проведення таких дій. На її переконання, здійснення фіксації можливого правопорушення за відсутності особи, яку позивач фактично вважає причетною до його вчинення, не узгоджується з вимогами законодавства, яке передбачає розгляд справи про адміністративне правопорушення за участю правопорушника або його представника. 
Щодо ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення чи інші процесуальні документи у зв`язку з порушенням вимог природоохоронного законодавства уповноваженими органами не складалися.

Фактичні обставини справи

Червоноградський гірничо-економічний фаховий коледж є державним закладом освіти, що знаходиться у місті Шептицькому (раніше - Червоноград), по вулиці Василя Стуса, 17, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.110).
Коледжу належить будівля гуртожитку, що знаходиться за адресою: вулиця Шухевича, 6 у місті Шептицький, що не заперечується сторонами.
Земельна ділянка, що розташована за адресою: вулиця Шухевича, 6 у місті Шептицькому (кадастровий номер 4611800000:02:008:0013), перебуває у постійному користуванні коледжу, що підтверджується листом виконавчого комітету Шептицької міської ради (а.с.14).
Будівля гуртожитку знаходиться в межах житлової забудови міста поруч з багатоповерховими житловими будинками в безпосередній близькості до доріг загального користування та пішохідних доріжок. Земельна ділянка не огороджена, просторово не відокремлена від суміжних земель, не має винесених меж в натурі, що підтверджується долученими до матеріалів справи фотографіями, відео-записом та підтверджено позивачем у судовому засіданні (а.с.209-212). 
Згідно з відомостями відкритої частини Публічної кадастрової карти України, відповідна земельна ділянка межує із землями запасу Червоноградської міської ради, які не сформовані як окремі земельні ділянки та відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі України.
19.02.2025 заступник голови громадської організації «Правозаконність» ОСОБА_2 звернувся до інспекції з заявою про можливе порушення вимог природоохоронного законодавства в ході проведення обрізки дерев по вулиці Шухевича у місті Шептицькому поблизу будівлі гуртожитку Червоноградського гірничо-економічного фахового коледжу.
Обрізка дерев здійснювалася в умовах сформованої міської житлової забудови: поруч із житловими будинками наявні пішохідні доріжки, територія є відкритою, будівлі не огороджені, зайняті ними земельні ділянки не відокремлені одна від одної, їх межі візуально не визначені, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.
На підставі зазначеної заяви того ж дня - 19.02.2025 інспекцією проведено захід із запобігання та виявлення адміністративних правопорушень при недотриманні вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів на території Львівської області.
Як на підставу для проведення відповідного заходу позивач покликається на наказ про проведення заходів із запобігання та виявлення адміністративних правопорушень при недотриманні або порушенні вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища від 18.01.2024 (а.с.155).
Огляд проведено в порядку, передбаченому методичними рекомендаціями по здійсненню заходів, спрямованих на запобігання та виявлення адміністративних правопорушень, затвердженими наказом Державної екологічної інспекції України від 09.02.2023 (а.с.158-175).
За результатами проведення огляду складено звіт про проведений захід із запобігання та виявлення адміністративних правопорушень про недотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на території Львівської області, за змістом якого працівниками інспекції виявлено пошкодження зелених насаджень у місті Шептицькому по вулиці Шухевича, 6, зокрема: 14 дерев пошкоджено до ступеня припинення росту; 2 дерева пошкоджено до ступеня неприпинення росту; та 1 дерево незаконно зрізане (а.с.16-17).
Згідно вказаного звіту, захід проводився держінспекторами з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у присутності заступника голови Громадської організації «Правозаконність», голови Громадської організації «Антикорупція» та начальника управління Житлово-комунального господарства Шептицької міської ради.
Доказів про місцезнаходження пошкоджених зелених насаджень в межах земельної ділянки, що входить до сфери відповідальності коледжу, як і доказів перебування дерев на балансі коледжу матеріали справи не містять.
Інспекцією здійснено розрахунок розміру шкоди, завданої зеленим насадженням внаслідок проведеної санітарної обрізки дерев, відповідно до якого загальна сума шкоди становить 34 613,00 грн (а.с.12).
21.02.2025 позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації, у якому просив повідомити: чи звертався коледж до Шептицької міської ради з питань проведення обрізування дерев за адресою: вулиця Шухевича, 6 у місті Шептицькому; ким здійснювалися роботи з обрізування дерев за вказаною адресою; а також чи укладав коледж договори на виконання таких робіт та, у разі їх укладення, зазначити відповідних контрагентів (а.с.46).
28.02.2025 виконувач обов`язків директора коледжу ОСОБА_1 повідомила інспекцію, що зверталася до Комунального підприємства «Червоноград-житлокомунсервіс» щодо проведення санітарної обрізки дерев на прилеглій території гуртожитку закладу освіти по вулиці Шухевича, 6, міста Шептицького. Однак, договору на обрізання дерев з цим комунальним підприємством, чи з будь-якою іншою організацією не укладався, дерева не перебувають на балансі навчального закладу, а інформацією щодо виконавця робіт по обрізанню дерев по вулиці Шухевича, 6, коледж не володіє (а.с.45).
Згідно довідки щодо фінансування робіт із санітарної обрізки дерев, коледжем не реєструвалися зобов`язання за вказаною операцією в органах Державної казначейської служби України, жодних розрахунків, пов`язаних із санітарною обрізкою дерев, закладом освіти не проводилося (а.с.112).
Листом від 24.02.2025 виконавчий комітет Шептицької міської ради повідомив інспекцію, що земельна ділянка з кадастровим номером 4611800000:02:008:0013 належить на праві постійного користування коледжу. Міська рада не володіє інформацією щодо балансоутримувача зелених насаджень на вказаній земельній ділянці, дозволів на їх видалення не надавалося, роботи з обрізування дерев не проводилися. Червоноградський гірничо-економічний фаховий коледж раніше звертався до міської ради з проханням провести санітарну обрізку дерев на прилеглій до гуртожитку території по вулиці Шухевича, 6 у місті Шептицькому (а.с.14).
Шептицьким районним відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області розглядалися звернення керівника та заступника керівника Шептицької окружної прокуратури про порушення вимог природоохоронного законодавства по вулиці Шухевича у місті Шептицькому. Про результати розгляду звернень повідомлено інспекцію листами від 18 березня та 28 квітня 2025 року. Зазначено, що в ході розгляду звернень, зі слів виконувачки обов`язків директора Червоноградського гірничо-економічного фахового коледжу ОСОБА_1 встановлено, що обрізка дерев на території, прилеглій до гуртожитку по вулиці Шухевича, 6, здійснювалася власними силами коледжу (а.с.72-73).
Зважаючи на те, що особу, яка здійснила санітарну обрізку дерев, внаслідок чого їх пошкоджено, встановити не вдалося, 24.03.2025 інспекція надіслала коледжу претензію з вимогою про відшкодування заподіяних державі порушенням вимог природоохоронного законодавства збитків в сумі 34 613,00 грн (а.с.13).
У зв`язку з невиконанням вимог претензії про відшкодування шкоди, інспекція звернулася з позовом до суду про їх стягнення в примусовому порядку. 

Оцінка суду

У цій справі предметом позову є вимога про стягнення з коледжу майнової шкоди, завданої пошкодженням невстановленою особою 17 дерев. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відтак, предмет дослідження охоплює наявність складу усіх елементів деліктного правопорушення, необхідних для покладення обов`язку з відшкодування шкоди на відповідача, зокрема: 
- протиправної поведінки відповідача (порушення вимог природоохоронного законодавства), 
- наявності шкоди (її фактичне існування у заявленому розмірі), 
- причинного зв`язку між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою,
- вини відповідача. 
При цьому, обов`язок доведення протиправної поведінки, наявності шкоди та причинного зв`язку покладається на позивача. Водночас вина відповідача презюмується і повинна бути спростована останнім.
Згідно доводів позивача, відповідач, будучи постійним користувачем земельної ділянки, в порушення вимог статей 10, 25, 40 Закону України «Про рослинний світ», пункту 5.5 Правил утримання зелених насаджень в населених пунктах України (далі також - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2006 № 105, не забезпечив охорони зелених насаджень, розташованих на прилеглій території до належної йому будівлі гуртожитку по вулиці Шухевича, 6 у місті Шептицькому, внаслідок чого такі зелені насадження пошкоджено невстановленою особою, чим державі завдано збитків, які підлягають відшкодуванню відповідачем.
Шкода у цій справі пов`язується з конкретним активним діянням - проведенням санітарної обрізки зелених насаджень, наслідком якої стало їх пошкодження. Відтак, у розумінні статті 1166 Цивільного кодексу України, первинним суб`єктом відповідальності є передусім особа, яка вчинила відповідні дії.
Натомість, позивач вважає підставним покладення відповідальності на іншу особу, зокрема, постійного землекористувача, який не забезпечив їх охорони, що можливе виключно у разі доведення, що така особа допустила протиправну бездіяльність, яка перебуває у причинному зв`язку із заподіяною шкодою.
Діяння у формі обрізки дерев та бездіяльність щодо їх охорони є різними юридичними підставами відповідальності, які не можуть ототожнюватися, а покладення відповідальності за бездіяльність потребує самостійного доведення всіх елементів складу цивільного правопорушення саме у формі такої бездіяльності.
Тобто, бездіяльність у вигляді невжиття заходів з охорони зелених насаджень в межах розгляду цього спору може розглядатися як самостійна підстава відповідальності лише за умови, що на відповідача покладено обов`язок забезпечити охорону 17-ти пошкоджених дерев, невиконання цього обов`язку створило умови, за яких стало можливим заподіяння шкоди, існує прямий причинний зв`язок між такою бездіяльністю та наслідками у вигляді пошкодження насаджень.
Правове регулювання відносин у сфері утримання, охорони та відтворення зелених насаджень у межах населених пунктів здійснюється, зокрема, Земельним кодексом України, Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про благоустрій населених пунктів», а також підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України та іншими актами, прийнятими на їх виконання.
За змістом частини 1 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв.
Аналогічні норми містяться в пункті 7.1. Правил, які, окрім зазначеного, також передбачають, що у разі несвоєчасного видалення насаджень в охоронних зонах, коли дерева біля кореневої шийки досягли діаметра 5 см і більше, їх відновна вартість стягується в установленому порядку.
Відтак, охороні підлягають не всі зелені насадження в межах міста, тому перед судом постає першочергове питання - встановити, чи поширюється на спірні дерева режим обов`язкової охорони, тобто, чи не перебувають пошкоджені зелені насадження у відповідних охоронних зонах.
Згідно пункту 7 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 № 1455, охоронні зони електричних мереж встановлюються від 2 до 40 метрів (залежно від потужності) уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки та повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки лінії від крайніх проводів за умови їх невідхиленого положення на таку відстань по горизонталі. 
Позивачем до матеріалів справи долучено фотодокази, що містять зображення кількох пошкоджених дерев, з яких вбачається, що частина обрізаних дерев розташована під проводами повітряних кабельних ліній (а.с.211). 
При цьому, повітряні лінії проходять безпосередньо над двома обрізаними деревами, стовбури дерев розташовані фактично під проводами, без видимого зміщення вбік, що вказує на їх перебування в межах проєкції лінії проводу на поверхню землі, а відтак - у межах їх охоронної зони, що встановлюється щонайменше на відстані 2 метрів рівновіддалених по обидва боки вказаних ліній.
Відомості про розташування частини пошкоджених дерев в охоронній зоні повітряних кабельних ліній не зазначені інспекцією в звіті, однак підтверджуються наявними фотодоказами. 
З наведеного слідує, що перебування цих двох дерев в межах охоронної зони повітряних ліній виключає застосування норми щодо обов`язкового захисту та відновлення зелених насаджень, що не враховано інспекцією під час проведення заходу. Відтак, доводи позивача про наявність у відповідача обов`язку щодо охорони цих двох дерев спростовуються наявними у справі доказами.
Разом з тим, щодо решти пошкоджених дерев, суд зазначає таке.
Згідно статті пункту 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», зелені насадження уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях є елементами (частинами) об`єктів благоустрою.
Самі об`єкти благоустрою визначені статтею 13 вказаного закону, за змістом якої такими об`єктами є: 
1) території загального користування (серед яких вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки та інше);
2) прибудинкові території;
3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;
4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
Правилами закріплено положення щодо відповідальних осіб за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними (пункт 5.5).
При цьому, визначення відповідальної особи за збереження зелених насаджень здійснюється за критерієм місця їх розташування, оскільки саме від того, на якій території знаходяться відповідні насадження залежить коло суб`єктів, на яких покладається обов`язок їх утримання, а саме:
- на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів;
- на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства;
- на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій;
- на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування;
- на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.
Окрім цього, відповідно до статті 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», обов`язок щодо утримання та благоустрою прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку покладається на балансоутримувача такого будинку або іншу особу, з якою укладено відповідний договір.
Частина 2 статті 18 цього закону передбачає, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію.
З огляду на наведене нормативне регулювання та встановлені обставини, перед судом постає необхідність з`ясування наступних питань: 
1. до якого об`єкта благоустрою належать пошкоджені дерева (чи є вони складовою конкретного об`єкта благоустрою; чи входять до території, закріпленої за певним суб`єктом);
2. чи входило утримання (а відтак - і охорона) саме цих насаджень до обов`язків відповідача. 

Щодо ідентифікації об`єкта благоустрою, до якого належать спірні насадження

З матеріалів справи вбачається, що прилегла до будівлі гуртожитку територія не огороджена, розташована в зоні житлової забудови міста та безпосередньо межує з багатоквартирним житловим будинком а також внутрішньоквартальними проїздами та пішохідними доріжками як елементами території загального користування. Межі земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні коледжу, не винесені в натурі. Це свідчить про відсутність належного просторового відокремлення земельної ділянки коледжу від суміжних земель комунальної власності та фактичне накладення функціонального використання відповідних територій.
З долученого позивачем до матеріалів справи відеозапису вбачається, що обрізані дерева знаходяться на території, прилеглій до двох будівель, а саме - будівлі гуртожитку та п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку. При цьому, частина дерев розташована у безпосередній близькості до гуртожитку, тоді як інша частина візуально наближена до житлового будинку без чіткого просторового розмежування.
Відтак, територія, на якій виявлено пошкоджені дерева, поєднує в собі 3 з 4 визначених законом видів об`єктів благоустрою: 
1) територію установи (навчального закладу), що належить відповідачу на праві постійного користування (пункт 4 частини 1 статті 13); 
2) прибудинкову територію багатоквартирного житлового будинку (пункт 2 частини 1 статті 13);
3) територію загального користування (вулиці, дороги, проїзди, пішохідні доріжки, пункт 1 частини 1 статті 13). 
Визначальним є питання щодо розмежування зелених насаджень від їх належності до конкретного об`єкта благоустрою та встановлення особи, відповідальної за їх утримання.
З огляду на зазначене, у межах цього спору підлягає з`ясуванню:
- чи належать пошкоджені зелені насадження до території установи (коледжу) як об`єкта благоустрою, що перебуває у його користуванні, - у такому випадку обов`язок їх утримання та охорони покладається на коледж як користувача земельної ділянки;
- чи відносяться такі насадження до прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, яка є самостійним об`єктом благоустрою, - тоді відповідальним суб`єктом виступає балансоутримувач відповідного житлового будинку (об`єднання співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельний кооператив або інша визначена особа чи підприємство);
- чи розташовані спірні насадження в межах території загального користування (вулиць, проїздів, пішохідних доріжок тощо), - у такому разі обов`язок їх утримання та збереження покладається на відповідний орган місцевого самоврядування або визначеного ним балансоутримувача об`єкта благоустрою.
Лише встановлення факту розташування насаджень у межах конкретного об`єкта благоустрою дає можливість визначити, чи поширюється на відповідача обов`язок щодо їх охорони, а отже - чи допустив відповідач протиправну бездіяльність.
З цього приводу суд зазначає, що докази, які б дозволили встановити межі земельної ділянки, що повинна охоронятися відповідачем, в матеріалах справи відсутні.
В судовому засіданні представник позивача пояснив, що у ході проведення відповідного заходу посадовими особами інспекції не здійснювалася перевірка та фіксація місцезнаходження пошкоджених дерев з точки зору їх розташування саме в межах об`єкта благоустрою, переданого в управління коледжу. Місцерозташування дерев встановлено виключно зі слів начальника управління житлово-комунального господарства Шептицької міської ради Думича А.С., який був залучений до проведення заходу, що і стало підставою для припущення належності пошкоджених насаджень до сфери відповідальності відповідача. 
При цьому під час здійснення відповідного заходу інспекцією самостійно не встановлено та не зафіксовано меж земельної ділянки, що входить в зону охорони коледжу та не надано будь-яких доказів місця зростання пошкоджених дерев саме в межах цієї ділянки.
За таких обставин суд зазначає, що висновок позивача про належність спірних зелених насаджень до сфери відповідальності коледжу не підтверджений належними доказами. Такий висновок зроблено фактично на підставі усної інформації, отриманої від посадової особи органу місцевого самоврядування, без здійснення необхідних дій для встановлення, до якого саме об`єкта благоустрою належать пошкоджені дерева та на якій території вони фактично розміщені. 
Водночас, долучені позивачем до матеріалів справи фото та відео докази з мережі інтернет також не дозволяють об`єктивно віднести пошкоджені дерева до певного об`єкта благоустрою.
Перш за все, суд наголошує, що матеріали справи не містять фото-відео фіксації всіх 17 пошкоджених дерев. 
Зокрема, на наявних у матеріалах справи фотознімках зафіксовано тільки 5 дерев після проведення їх обрізки (із залишенням лише стовбурів). При цьому, 3 дерева розміщені поруч з приміщенням гуртожитку, в той час, коли 2 інші - в безпосередній близькості до п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку. Відеозаписом зафіксовано близько 9 обрізаних дерев (включаючи ті, що на фото), частина з яких розташована поруч з багатоквартирним будинком, а також вздовж пішохідної доріжки. 
Обов`язок щодо утримання зелених насаджень на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку покладається на балансоутримувача такого будинку або іншу особу, з якою укладено відповідний договір.
Відповідно до пункту 3.8.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань ЖКГ від 17.05.2005 №76, які є обов`язковими до врахування відповідно до розділу ХІІ Правил благоустрою міста Шептицький, на прибудинковій території повинен забезпечуватися належний догляд за зеленими насадженнями (а.с.248).
Згідно правил благоустрою міста Шептицького, для визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків застосовується Національний стандарт України ДСТУ-Н Б Б.2.2-9:2013 «Настанова щодо розподілу територій мікрорайонів (кварталів) для визначення прибудинкових територій багатоквартирної забудови», затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.02.2014 № 56 (а.с.248).
Зазначений ДСТУ містить методику розрахунків для визначення розміру прибудинкової території багатоквартирного будинку, яка обчислюється виходячи з таких показників як фактична житлова територія мікрорайону (кварталу), кількість мешканців в багатоквартирному будинку, кількість мешканців у мікрорайоні (кварталі). 
Відповідно до пункту 3 методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.12.2011 № 389, мінімально допустима величина прибудинкової території не може бути меншою за територію технічного обслуговування відповідного багатоквартирного житлового будинку, якщо зазначене можливе в існуючій забудові. 
При цьому, до складу прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку можуть входити (у разі наявності), зокрема, вимощення навколо житлового будинку; смуга озеленення вздовж стін житлового будинку, місцевий проїзд, тротуар та смуга вздовж фасаду без входів, яка забезпечує проїзд пожежних машин; майданчики, які призначені для обслуговування мешканців тільки цього будинку, для відпочинку біля входів в житловий будинок, для ігор дітей дошкільного і молодшого шкільного віку, відпочинку населення, занять фізкультурою, а також території зелених насаджень, пішохідні доріжки, що сполучують вказані майданчики між собою; спеціально обладнані майданчики для паркування автомобілів, що належать мешканцям будинку; та інше (пункт 2 вказаних методичних рекомендацій).
З метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, враховуючи, що позивач на підтвердження підстав позову покликався на дані із загальнодоступних джерел мережі Інтернет, судом здійснено дослідження таких джерел, у тому числі шляхом візуального огляду картографічної інформації сервісу Google Maps за адресою розташування гуртожитку (а.с.222-224).
За результатами такого дослідження встановлено, що пошкоджені зелені насадження, які ростуть поруч з перед п`ятиповерховим багатоквартирним житловим будинком та зображені на долучених позивачем фотодоказах (а.с.211), розміщені на так званому «острівці» (а.с.223-224), який за своїми функціональними ознаками є частиною вулично-дорожньої мережі та являє собою локальне кільце проїзної частини, призначене для забезпечення роз`їзду транспортних засобів у дворі будинку.
За змістом статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вулично-дорожня мережа - призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньоквартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху. Відповідно до статті 13 згаданого закону такі елементи належать до територій загального користування (вулиці, дороги, проїзди тощо), що є окремим об`єктом благоустрою. 
За наведених обставин суд дійшов висновку, що спірні зелені насадження розташовані в межах території, яка функціонально поєднує кілька самостійних об`єктів благоустрою та не має чіткого просторового розмежування, що унеможливлює їх однозначну ідентифікацію як таких, що належать до сфери відповідальності саме відповідача. Відсутність встановлених у натурі меж земельної ділянки коледжу, неналежна фіксація місцезнаходження пошкоджених дерев під час проведення заходу, а також суперечливий характер наданих фото та відеодоказів не дають можливості визначити, до якого саме об`єкта благоустрою відносяться такі насадження.

Щодо покладення обов`язку з утримання пошкоджених дерев на відповідача

Поняття охорони зелених насаджень визначено в Правилах як систему адміністративно-правових, організаційно-господарських, економічних, архітектурно-планувальних і агротехнічних заходів, спрямованих на збереження, відновлення або покращання виконання зеленими насадженнями відповідних функцій.
Пунктом 7.2 Правил встановлено, що охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли 
самосівом, здійснюються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок їх власників або орендарів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.
При цьому, статтею 26 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що виконанням суб`єктами господарювання земляних робіт на об`єктах благоустрою здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради. Дозвіл на порушення об`єктів благоустрою не вимагається, якщо земляні та ремонтні роботи здійснюються особою, яка має право постійного користування земельною ділянкою.
З системного аналізу наведених вище норм законодавства в контексті їх застосування до обставин, встановлених в ході розгляду цієї справи, випливає, що Червоноградський гірничо-економічний фаховий коледж, будучи закладом освіти - державною установою, якому на праві постійного користування належить земельна ділянка, є суб`єктом обов`язку щодо утримання належного йому об`єкта благоустрою - території установи. Такий обов`язок включає в тому числі забезпечення охорони зелених насаджень в межах території, що входить до відповідальності коледжу за власний рахунок. При цьому дозвіл на проведення земляних робіт (одним із видів яких є порушення об`єктів благоустрою зеленого господарства) постійному землекористувачу не потрібен.
Однак, наявні в матеріалах справи докази свідчать про можливе розташування пошкоджених дерев як на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку, так і в межах території загального користування - вулично-дорожньої мережі, що перебуває у віданні інших суб`єктів, що виключає відповідальність коледжу за незабезпечення охорони цих зелених насаджень.
Таким чином визначення належного суб`єкта відповідальності безпосередньо залежить від встановлення територіальної належності зелених насаджень, і унеможливлює покладення відповідальності на відповідача без належного з`ясування цієї обставини.
Надані позивачем докази не дають змоги об`єктивно встановити територіальну приналежність всіх пошкоджених дерев, а відтак неможливо встановити кількість дерев, пошкодження яких стало можливим внаслідок протиправної бездіяльності відповідача. 
Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачем не доведено ту обставину, що діями невідомих осіб було пошкоджено саме ту кількість дерев, яка зазначена в звіті.
Так, з долученого позивачем відеозапису та фотоматеріалів вбачається факт обрізки лише 9 дерев, а не 17 як це зазначено в позовній заяві. При цьому один із об`єктів претензії (шкоди) - повністю зрубане дерево - на фотоматеріалах узагалі відсутнє.
Також ні в звіті, ні в ході розгляду справи позивач не навів обставин, а також не надав відповідних доказів на їх підтвердження, що в процесі обрізки спірних дерев, 14 з них було пошкоджено до ступеня припинення росту, що має наслідком спричинення шкоди в заявленому розмірі. При цьому, у вказаному звіті зазначено, що з цих 14 дерев: 3 дерева - груша; 1 дерево - липа; 1 дерево - каштан; 4 дерева - акація; 5 дерев - клен.
В цей же час, за змістом пункту 9.1.11 Правил №105 під час догляду за деревами застосовують три види обрізання: формувальне, санітарне і омолоджувальне, які можуть мати різні ступені обрізання (слабке, помірне і сильне обрізання), що залежить від виду дерева, його віку і стану крони.
Пунктом 9.1.11.3 цих Правил передбачено, що у випадках, коли вершина дерева всохла, а ріст пагонів припинився, виконують омолоджувальну обрізку дерев: при цьому старі гілки сильно вкорочують (до 1/2- 3/4 загальної довжини) або здійснюють зріз крони до основи скелетних гілок (сильне омолоджування) у чітко визначених умовах.
Крім цього, як зазначено в цьому пункті, здійснювати омолодження можна шляхом спилювання стовбурів дерев до самого пенька, особливо клена-ясенелистого. Ця операція спричиняє швидкий і рясний ріст кореневої порослі, з якої можна формувати одно або багатостовбурне дерево.
Так, з відеозапису і фотоматеріалів вбачається, що частина обрізаних дерев має значну кількість гілок, що не виключає можливості проведення допустимого виду обрізки дерев (омолоджувальної).
Будь - які докази, які б дозволили встановити допустимі види догляду за деревами від недопустимих втручань, і на цій підставі суд оцінити відповідність фактичного стану дерев (зафіксованого на фото/відео) твердженням звіту, в матеріалах справи відсутні.

Щодо допустимості доказів

Основним доказом, яким позивач доводить необхідні елементи складу цивільного правопорушення відповідача, які він повинен довести, є складений ним звіт №125/06 від 19.02.2025 (надалі - звіт), за змістом якого в ході натурного огляду прилеглої території гуртожитку коледжу встановлено згадані пошкодження дерев. Цей звіт складено позивачем за участі представників громадських організацій «Правозаконність» та «Антикорупція», а також начальника управління житлово-комунального господарства Шептицької міської ради та за відсутності представників коледжу. Докази повідомлення останніх про здійснюваний огляд - в матеріалах справи відсутні. 
Як встановлено судом, позивач склав звіт, керуючись методичними рекомендаціями щодо здійснення заходів, спрямованих на запобігання та виявлення адміністративних правопорушень, а також виявлення й усунення причин і умов, що сприяють їх вчиненню, у частині питань, віднесених до компетенції Державної екологічної інспекції України, її територіальних та міжрегіональних територіальних органів, затвердженими наказом Державної екологічної інспекції України від 09.02.2023 № 12 (далі - Методичні рекомендації № 12).
Заперечуючи позовні вимоги, відповідач покликається на те, що інспекцією не дотримано встановленого законом порядку проведення перевірки та фіксації порушень природоохоронного законодавства, оскільки не складено ані акта перевірки, ані протоколу про адміністративне правопорушення. Натомість позивач обґрунтовує вимоги звітом, який не передбачений нормативно-правовими актами.
З цього приводу суд зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 19.04.2017 № 275 (далі - Положення № 275) Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економіки, довкілля та сільського господарства і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення № 275).
У своїй діяльності Держекоінспекція керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
За змістом пункту 3 Положення № 275 основними завданнями Держекоінспекції є здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо стану навколишнього природного середовища; охорони, захисту, використання і відтворення лісів; збереження, відтворення і невиснажливого використання біологічного та ландшафтного різноманіття, а також раціонального використання, відтворення і охорони об`єктів тваринного та рослинного світу.
Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства, інформує дозвільні органи про надані приписи суб`єктам господарювання, що провадять діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування) (підпункт 3 пункту 4 Положення № 275).
Аналогічні за змістом завдання покладено на позивача, повноваження якого поширюються на територію Львівської області, що передбачено Положенням про Державну екологічну інспекцію у Львівській області, затвердженим наказом Держекоінспекції від 04.12.2025 № 203.
На відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності поширюється Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 (далі - закон №877-V).
За змістом статті 3 вказаного закону державний нагляд (контроль) здійснюється з урахуванням таких принципів, як гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю), а також презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю);
Системний аналіз норм закону №877-V свідчить, що з метою дотримання вказаних принципів, орган державного нагляду (контролю) повідомляє суб`єкта господарювання про здійснюваний ним захід, здійснює цей контроль в присутності представників цього суб`єкта і останні беруть участь при складанні та підписанні акту за результатами здійсненого контролю.
На це вказують положення абзацу 6 частини 1 статті 6 вказаного закону, що перед початком здійснення позапланового заходу посадові особи контролюючого органу зобов`язані, зокрема, отримати відповідне погодження уповноваженого центрального органу виконавчої влади та пред`явити його разом з іншими передбаченими законом документами керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання.
Також відповідно до частини 6 статті 7 закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, у якому, зокрема, зазначає стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання-детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. 
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. 
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
При цьому, форма акту, який складається територіальними органами державної екологічної інспекції за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, затверджений наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 26.11.2019 № 450.
Відповідний акт перевірки, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26.07.2022 у cправі № 924/883/21 (пункти 9.7) є основним доказом, який підтверджує встановлене правопорушення, оскільки відповідно до статті 7 Закону № 877-V є документом, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, зокрема у сфері охорони навколишнього природного середовища.
При цьому, як зазначає Верховний Суд у згаданій постанові (пункт 9.8) не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально, оскільки, у разі заперечення суб`єктом господарювання, щодо якого проводиться перевірка, зафіксованого в цьому акті факту правопорушення (порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища тощо), суб`єкт господарювання позбавлений можливості спростувати цей факт.
Як вбачається з матеріалів справи, інспекція під час проведення 19.02.2025 перевірки дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства не дотрималася вимог Закону № 877-V ні щодо порядку проведення такої, ні щодо належності оформлення її результатів, зокрема, складений нею звіт не відповідає затвердженій формі акту, що повинен складатися позивачем за результатами проведення відповідних заходів. 
Так, інспекцією не було повідомлено керівника або уповноважену особу коледжу як суб`єкта господарювання щодо якого проводився захід контролю та не залучено відповідача до його проведення. Водночас, забезпечено участь інших осіб, а саме заступника голови Громадської організації «Правозаконність», голови Громадської організації «Антикорупція» та начальника управління Житлово-комунального господарства Шептицької міської ради. Таке неповідомлення фактично позбавило суб`єкта господарювання можливості як надавати свої пояснення з приводу виявлених фактів та докази на їх спростування під час проведення перевірки, так і реалізувати передбачене законом право на оскарження дій посадових осіб інспекції та результатів такого заходу. Сам звіт також не підписано відповідачем і в ньому відсутня відмітка про відмову суб`єкта господарювання його підписати.
За таких обставин посилання позивача на неоскарження відповідачем дій інспекції як на обставину, що підтверджує правомірність зафіксованих порушень, є безпідставним, оскільки сама можливість реалізації такого права була нівельована внаслідок порушення встановленого законом порядку проведення перевірки.
З огляду на те, що права коледжу як юридичної особи, щодо якої здійснювався відповідний захід було істотно порушено, суд дійшов висновку, що складений позивачем звіт одержаний з порушенням закону, а відтак згідно частини 2 статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) є недопустимим доказом. 
Роблячи відповідний висновок, суд звертається до правової позиції Верховного Суду викладеної в пункті 47 постанови від 23.08.2023 у справі № 912/2836/21, що навіть у разі формального складання акта перевірки такий документ не може визнаватися належним і допустимим доказом, якщо під час його оформлення було допущено порушення встановленої законом процедури проведення контрольного заходу. Зокрема, здійснення перевірки неповноважним складом, без участі представника суб`єкта господарювання свідчать про недотримання вимог законодавства при збиранні доказів. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що при оцінці звіту вимоги закону №877-V не підлягають застосуванню у зв`язку із дією Постанови Кабінету Міністрів України №?303 від 13.03.2022 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) та державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (далі - Постанова № 303), яка встановила мораторій на проведення планових і позапланових перевірок контролюючих органів на час дії воєнного стану. У зв`язку з наявною забороною інспекція не виконала під час проведення заходу вимоги статті 7 вказаного закону та зафіксувала виявлені порушення у звіті, форма якого передбачена Методичними рекомендаціями № 12.
Суд оцінює такі доводи позивача критично, з огляду на таке. 
Так, постановою № 303 встановлено мораторій на проведення певних заходів державного нагляду та контролю під час дії воєнного стану. Разом з тим, дія цього мораторію містить виключення. 
Зокрема, відповідно до пункту 2 вказаної постанови, протягом періоду воєнного стану дозволяється проведення (в тому числі) позапланових заходів державного нагляду (контролю) юридичних та фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців відповідним органам державного нагляду (контролю) з підстав, визначених абзацом п`ятим частини першої статті 6 Закону №877-V, який передбачає проведення позапланової перевірки у випадку звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду (крім іншого) - навколишньому природному середовищу. 
За обставинами даної справи проведення інспекцією перевірки було ініційоване на підставі заяви заступника голови громадської організації «Правозаконність» Ткачика В.П., у якій повідомлено про можливе порушення законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, що могло спричинити шкоду зеленим насадженням.
Такі обставини відповідають підставам, визначеним абзацом 5 частини 1 статті 6 Закону №877-V, а відтак надавали Інспекції правові підстави для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) навіть в умовах дії воєнного стану з урахуванням виключень, передбачених Постановою № 303.
Відтак, наявність мораторію не звільняла інспекцію від обов`язку як дотримання процедури здійснення перевірки з повідомленням коледжу, так і процедури фіксації результатів заходів державного нагляду (контролю). А тому, оформлення виявлених порушень у формі звіту, який не передбачений відповідними нормативно-правовими актами як належний процесуальний документ, свідчить про порушення порядку одержання доказів.
Крім цього, суд звертає увагу, що методичні рекомендації №12 у відповідності до котрих позивачем складено звіт, не пройшли державної реєстрації у Міністерстві юстиції України, а відтак не мають статусу нормативно-правового акту та не можуть встановлювати обов`язкові правила поведінки та бути належною правовою підставою для фіксації порушень.
Згідно усталеної практики Верховного Суду, застосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин приписів методичних рекомендацій, які не зареєстровані Міністерством юстиції України, визнається неприйнятним (правовий висновок Верховного Суду щодо правомірності застосування приписів методичних рекомендацій, викладений у постановах від 29.01.2019 у справі № 805/1066/13-а, від 04.10.2029 у справі 924/848/18, від 21.08.2018 у справі №826/14982/14, від 31.07.2018 у справі № 826/8873/14).
Дослідивши зміст наявних у справі методичних рекомендацій №12, суд встановив, що за своєю правовою природою цей документ має рекомендаційний, роз`яснювальний та інформаційний характер і спрямований на унормування підходів до практичної діяльності посадових осіб інспекції, а не на встановлення обов`язкових правил поведінки. При цьому, самі методичні рекомендації містять посилання на необхідність дотримання вимог чинного законодавства, зокрема інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції матеріалів про адміністративні правопорушення, яка визначає порядок фіксації правопорушень, складання протоколів та оформлення відповідних матеріалів (вимоги якої також проігноровані інспекцією, про що мова піде далі).
З огляду на це, покликання позивача на методичні рекомендації №12 не звільняє його від обов`язку дотримання приписів закону №877-V та Інструкції, зокрема в частині дотримання ним обов`язку повідомити Коледж про проведення перевірки про здійснюваний контроль (огляд), оскільки обізнаність особи про вчинювані заходи, за результатами котрих відповідну особу може бути притягнуто до відповідальності, є першочерговою та необхідною умовою такого контролю.
Суд виходить з того, що методичні рекомендації можуть враховуватися при вирішенні спору виключно як допоміжний інструмент за умови, що їх положення узгоджуються за змістом із нормами чинного законодавства та не суперечать їм. При цьому такі рекомендації не можуть виступати самостійною правовою підставою для обґрунтування заявлених вимог чи визначення прав та обов`язків сторін, а використовуються лише як технічний або методичний засіб реалізації приписів нормативно-правових актів. Відтак їх застосування є допустимим лише у тій мірі, в якій вони відтворюють або конкретизують вимоги закону, не підміняючи його регулювання (схожого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 913/720/20, постанова від 28.11.2023). 
Разом з тим, слід зазначити, що інспекція при проведенні спірної перевірки не дотрималася навіть вимог методичних рекомендацій №12. 
Зокрема, ці рекомендації передбачають видання окремого наказу про проведення перевірки із зазначенням підстави, адреси заходу, тривалості та інших обов`язкових реквізитів. У даному спорі Інспекція покликається на наказ від 18.01.2025, однак такий не відповідає безпосередньому зверненню від 19.02.2025 і не містить даних, передбачених рекомендаціями.
Необхідно зазначити, що окрім того, що звіт одержано позивачем з порушенням закону, він також не дає суду можливість встановити обставини, які входять в предмет доказування через те, що в ньому детально не відображено відомостей, які б мали відображатися для належного підтвердження протиправності діяння відповідача, а ті відомості, що вказано в ньому спростовуються іншими доказами, які надано самим позивачем.
Підсумовуючи все викладене вище, суд дійшов висновку, що в ході розгляду даної справи, інспекція не довела допустимими та належними доказами обставин протиправності діяння відповідача та факту спричинення шкоди в заявленому розмірі, з якими чинне законодавство України пов`язує виникнення обов`язку відповідача щодо відшкодування заявленої шкоди, у зв`язку з чим у задоволенні позову належить відмовити. 

Судові витрати

У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Звертаючись до суду із позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №313 від 15.07.2025.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір за подання позовної заяви у справі № 914/2159/25 покладається на позивача.
Керуючись статтями 13, 14, 73-80, 232, 236-240 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції у Львівській області до Червоноградського гірничо-економічного фахового коледжу про стягнення заборгованості у розмірі 34 613,00 грн відмовити.
2. Судовий збір залишити за позивачем.
3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано згідно статті 241 ГПК України.
4. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. в порядку, передбаченому ст. 253-259 ГПК України.
5. Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.
6. Повне судове рішення складено 31 березня 2026 року.

Суддя Бургарт Т.І.