Справа № 645/4703/25
Провадження № 2/645/208/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

10 квітня 2026 року м. Харків
Немишлянський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого – судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судових засідань - Пастушенко К.Р.,
представника відповідача – адвоката Фільчакової Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до Немишлянського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 513809-КС-001 про надання кредиту від 24.10.2024 року, що становить 85 992,24 грн та судових витрат.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.10.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Кожокіною- ОСОБА_2 було укладено Договір № 513809-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 45000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 . До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 513809- КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором № 513809-КС-001 позичальника ОСОБА_1 , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором №513809-КС-001 позичальник ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором №513809- КС-001 на загальну суму 60224,95 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору не змінювалася (тобто проценти за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувалися). Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 513809-КС-001 про надання кредиту в розмірі 85 992,24 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту – 37 908,99 грн; - суми прострочених платежів по процентах – 37 384,85 грн; - суми заборгованості по штрафам - 10698,40 грн; - суми прострочених платежів за комісією – 0,00 грн.
Ухвалою суду від 14.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.
01 серпня 2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Фільчакової Ю.І., в якому остання просить поновити строк на подання відзиву та залишити позовну заяву без задоволення. Посилається на те, що кредит відповідачем фактично погашено раніше строку, оскільки 09.01.2025 та 17.01.2025 року відповідач здійснила два платежі: 49 450 грн та 1 500 грн – загалом 50950 грн, що перевищує тіло кредиту в 45 000 грн. Крім того, раніше відповідачем було сплачено 9274,95 грн. Усього сплачено: 60 224,95 грн. Відповідач достроково – менш ніж за 12 тижнів із передбачених 24 повернула тіло кредиту. Цей факт підтверджується платіжним дорученням АТ КБ ПриватБанк від 09.01.2025. Таким чином, основне зобов`язання відповідача за кредитним договором у частині повернення тіла кредиту було виконано повністю та належним чином. У зв`язку з повним достроковим поверненням тіла кредиту, відповідач не має заборгованості перед позивачем у цій частині. Вимоги позову щодо повернення основного боргу є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Тому дострокове повернення тіла кредиту є законним та не може розглядатися як порушення умов договору. Відповідач повністю виконав свої зобов`язання за Договором №513809-КС-001 від 24.10.2024 року достроково, що підтверджується фактом сплати ним 09.01.2025 грошових коштів у сумі 49 450 грн, а також 17.01.2025 — 1 500 грн. До цього, 07.11.2024 року Відповідачем було сплачено 9 220 грн відповідно до графіку платежів. Таким чином, загальна сума сплачених коштів складає 60 170 грн, що перевищує загальний обсяг фінансових зобов`язань за договором, включаючи суму кредиту (45 000 грн), комісію (9 000 грн) та проценти за фактичний період користування кредитом. Згідно з п. 2.1 та 2.6 договору, Кредит у розмірі 45 000,00 грн надано на 24 тижні. Відповідно до умов договору, проценти нараховуються на залишок основного боргу. Відповідно до п. 5.1.1 договору: Позичальник має право повністю або частково достроково повернути Кредит без будь-якої додаткової плати. Також згідно з п. 4.2.1: У разі дострокового повернення суми кредиту зобов`язання по сплаті процентів розраховуються лише за фактичний період користування кредитом, за зниженою ставкою. Тобто, позичальник виконав зобов`язання достроково, що припиняє подальше нарахування процентів, якщо кредит повністю погашений. Відповідно до п. 4.2.1 договору, при достроковому поверненні кредиту: Проценти нараховуються тільки до дати фактичного погашення кредиту. Після цього — не нараховуються, оскільки кредитний договір виконано. Відповідач сплатив достроково понад 60 000 грн, що підтверджує добросовісність і реальне виконання умов договору. Навіть у разі певного технічного порушення графіку — платежі відбувалися регулярно, з перекриттям зобов`язань на значну суму. Тобто відсутні підстави для застосування штрафної (стандартної) процентної ставки 1,5% на день (п. 2.4 договору). Умови договору та додаткової угоди про сплату комісії саме за надання кредиту, тобто за дії, які позивач ТОВ «Бізнес позика» здійснює на власну користь, є несправедливими, суперечать принципу добросовісності та мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків та погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційними. Встановлена комісія за надання кредиту є невиправданим платежем, що спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже, така умова договору порушує публічний порядок, та є нікчемною. Додаток 1 до договору (графік платежів) передбачає рівномірні щотижневі платежі по 9 220 грн, з них комісія — 2 920 або 2 470 грн за перші 6 тижнів (п. 4.2.2). Це становить разом понад 17 000 грн комісійних платежів, хоча в договорі прямо зазначено (п. 2.5), що комісія одноразова – 9 000 грн. Отже, графік платежів суперечить тексту самого договору. Відповідно до п.10 Договору реальна річна процентна ставка за складає 663,63%, що в десятки разів перевищує рівень середньоринкових ставок та є явно несправедливим фінансовим навантаженням для споживача. Така ставка суперечить засадам добросовісності, розумності та справедливості, закріпленим у статтях 3 та 13 Цивільного кодексу України, а також порушує права споживача, гарантовані Законом України «Про захист прав споживачів». Умовами кредитного договору не передбачено чіткого переліку дій або послуг, за які саме стягується комісія в розмірі 9 000 грн. Формулювання, наведені в договорі, є загальними, розмитими, і не дають відповідачу можливості зрозуміти, за що конкретно сплачується така значна сума. Розмір комісії за видачу кредиту становить 9 000,00 грн, що становить 20% від суми тіла кредиту в 45 000,00 грн, визначеної у п. 2.1 договору. Такий обсяг комісійного платежу є явно надмірним, економічно необґрунтованим і несправедливим для споживача, з огляду на те, що комісія не є платою за реальну додаткову послугу, а є прихованим способом збільшення ефективної ставки за користування кредитом. Відповідач виконав основне зобов`язання за кредитним договором — повернув суму тіла кредиту достроково. Факт дострокового виконання зобов`язання підтверджується платіжними документами від 09.01.20125 та 17.01.2025, та не заперечується позивачем. Згідно з п. 4.2.1 та 10.2 кредитного договору, у разі дострокового повернення всієї суми кредиту, зобов`язання Позичальника по сплаті процентів розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, навіть у разі недотримання графіку платежів. Відповідач вважає, що стягнення 85 992,24 грн є неспівмірним, і реальний розмір зобов`язання слід суттєво зменшити. На думку відповідача, позовні вимоги товариства щодо стягнення з відповідача заборгованості задоволенню не підлягають. 
07 серпня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якій останній просив суд звернути увагу, що у відзиві на позовну заяву сторона відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: укладення кредитного договору з позивачем; отримання кредитних коштів за кредитним договором; здійснення платежів за кредитним договором; наявність заборгованості за кредитним договором. Зазначає, що посилання позичальників на важкий майновий стан або введений воєнний стан в Україні не є підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які Позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, що неодноразово зазначалося у судовій практиці апеляційних судів у справах за позовами ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за Кредитними договорами. Позивач стверджує, що всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів відповідача. Відповідач у відзиві на позовну заяву не поясняє чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем, є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Представник позивача посилався на умови договору, що передбачають нарахування відсотків та комісії, на практику апеляційних судів та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
19.11.2025 представником відповідача – адвокатом Фільчаковою Ю.І. до суду надано зустрічний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором № 513809-КС-001 від 24.10.2024 на спростування розрахунку позивача, в якому посилається на неправомірність нарахування комісії, відсотків по кредиту після сплати тіла кредиту, відповідні позиції Верховного Суду та зазначає, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з вимогою стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 513809-КС-001 від 24.10.2024 року в сумі 85992,24 грн, яка складається з: 37 908,99 грн – прострочене тіло кредиту; 37 384,85 грн – проценти; 10698,40 грн – штрафи.
Вихідні дані договору: cума кредиту: 45 000 грн; строк кредиту: 24 тижні; комісія: 9 000 грн (одноразова); процентна ставка: 1%/день (знижена), 1,5%/день (стандартна); право дострокового погашення – передбачено договором.
Фактичні платежі, здійснені відповідачем:
- 07.11.2024 - 9 274,95 грн (платіж за графіком);
- 09.01.2025 - 49 450 грн (дострокове погашення тіла кредиту);
- 17.01.2025 - 1 500 грн (додатковий платіж).
Представник відповідача посилається на те, що згідно з умовами кредитного договору №513809-КС-001 від 24.10.2024 року сума основного боргу (тіло кредиту) становила 45 000,00 грн.
Відповідач здійснив дострокове повне погашення тіла кредиту 09.01.2025 року, що підтверджується платіжним документом на суму 49 450,00 грн.
З моменту повного погашення основного боргу відповідно до ст. 1049 ЦК України, а також умов договору щодо можливості дострокового повернення кредиту, нарахування процентів після 09.01.2025 року є неправомірним і таким, що суперечить закону та умовам договору. Таким чином тіло кредиту в сумі 45 000,00 грн — погашено повністю 09.01.2025 року. Після цієї дати проценти нарахуванню не підлягають.  Представник відповідача зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № 513809-КС-001 позивач визначив одноразову комісію за видачу кредиту у сумі 9 000,00 грн, що становить 20% від суми кредиту. Разом з тим, аналіз умов договору та вимог законодавства свідчить про те, що така комісія: не містить жодного обґрунтування, не визначає переліку конкретних послуг, за які вона стягується, не підтверджена жодними доказами надання таких послуг, є прихованим збільшенням вартості кредиту, що суперечить ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування». Будь-яка комісія, яка не підтверджена фактичним наданням реальних послуг, не має економічного змісту та не спрямована на досягнення легітимної мети договору, є нікчемною відповідно до ст. 203, 215, 216 ЦК України і не підлягає стягненню з позичальника. У постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що будь-яка комісія, яка не відображає реальних послуг та не має економічного змісту, є нікчемною та не підлягає стягненню. Крім того, комісія в даному випадку вже була фактично включена до графіка платежів у подвійному розмірі, що суперечить основному тексту договору та принципу визначеності умов. У зв`язку з цим, комісія у сумі 9 000,00 грн не підлягає стягненню, вважається нікчемною та повинна бути виключена із розрахунку заборгованості.
Фактичний період користування кредитними коштами за договором № 513809-КС-001 становить: з 24.10.2024 по 09.01.2025, що складає 77 календарних днів. Відповідно до умов договору, за належного виконання зобов`язань позичальник має право на застосування зниженої процентної ставки – 1% на день, що прямо передбачено пунктом 4.2.1 договору. Оскільки тіло кредиту було достроково погашене 09.01.2025 року, проценти можуть бути нараховані лише за фактичний період користування кредитом, до дати повного погашення основного боргу. 
Розрахунок процентів: - Денна ставка: 1% 45 000 грн = 450 грн/день - Кількість днів користування: 77 днів - Нараховані проценти: 450 грн за 77 днів = 34 650 грн. Таким чином, сума процентів за весь фактичний період користування кредитом становить: 34 650,00 грн. При цьому проценти після 09.01.2025 нараховуватись не можуть, оскільки тіло кредиту було погашене повністю, а згідно зі ст. 1049 ЦК України та умовами договору, проценти нараховуються лише за період фактичного користування позикою. Зарахування сплачених сум згідно з наявними платіжними документами: Відповідачем було здійснено три платежі, які відповідно до вимог закону та умов договору підлягають зарахуванню в рахунок процентів після погашення тіла кредиту. 1. Платіж від 07.11.2024 — 9 220 грн. Позивач зарахував його як комісію та частину графіку платежів. Однак, оскільки комісія є нікчемною, зазначений платіж відповідно до ст. 534 ЦК України повинен бути спрямований у рахунок погашення процентів. 2. Платіж від 09.01.2025 — 49 450 грн. Із цієї суми 45 000 грн зараховано на погашення тіла кредиту. Залишок 4 450 грн підлягає зарахуванню на проценти. 3. Платіж від 17.01.2025 — 1 500 грн. Оскільки на дату цього платежу тіло кредиту вже було повністю погашене, уся сума має бути спрямована на погашення процентів. Загальний обсяг сум, що підлягають зарахуванню в рахунок процентів: 9 220 грн + 4 450 грн + 1 500 грн = 15 170 грн. Залишок процентів Відповідно до розрахунку процентів за фактичний період користування кредитом (77 днів), їх загальна сума становить: 34 650 грн. Із цієї суми Відповідач уже сплатив у рахунок процентів: 15 170 грн. Таким чином, арифметичний залишок процентів, який теоретично міг би підлягати сплаті, становить: 34 650 грн – 15 170 грн = 19 480 грн. Однак зазначена сума не підлягає стягненню через незаконність умов. Заява кредитора про іншу суму боргу ґрунтується на незаконних комісіях та перерахунках, що не відповідають закону. Таким чином, реальний борг позичальника перед кредитором становить 0 (нуль) гривень. Підстави для будь-якого додаткового стягнення відсутні.
16.12.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача, в яких останній звертає увагу на те, що сторона відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: укладення кредитного договору з позивачем; отримання кредитних коштів за кредитним договором; здійснення платежів за кредитним договором. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов кредитного договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач стверджує, що розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором, а саме: 1) 07.11.2024 р. – у розмірі 9 220,00 грн.; 2) 09.01.2025 р. – у розмірі 49 504,95 грн.; 3) 17.01.2025 р. – у розмірі 1 500,00 грн. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів відповідача.
Щодо обов`язку позичальника сплатити проценти за Кредитним договором відповідно до умов Кредитного договору позивач посилається на п. 2.1. Кредитного договору, яким передбачено, що Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1 %, фіксована. Відповідно до п. 10.2. Кредитного договору, Позичальнику здійснюється нарахування процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою починаючи з першого для користування Кредитом. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, Позичальнику здійснюється нарахування Процентів за Зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. Договору, починаючи з першого для користування Кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати Процентів за Зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії Договору за умови сплати Позичальником своєчасно і у повному обсязі Процентів, Комісії та частини суми наданого Кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та Додатку №1 до Договору. У разі несплати Позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого Графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого Графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, подальше нарахування Процентів здійснюється за Стандартною процентною ставкою до закінчення Строку кредитування за цим Договором. Відповідно до п. 4.2.1. Кредитного договору, у разі, якщо погашення Кредиту здійснюється відповідно до погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 4.2.2. та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Відповідно до п. 4.2.2. Кредитного договору, сторони на момент укладення Договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Відповідно до п. 4.2.4. Кредитного договору, у разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, зокрема врахувуючи те, що у такому разі умови про нарахування Процентів за Зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані Проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, водночас Сторони погодили, що Кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника.
Пунктом п. 4.2.2. Кредитного договору передбачений узгоджений сторонами Графік платежів, відповідно до якого Відповідач на виконання умов Кредитного договору повинен був здійснити 12 платежів у чітко встановлені дати та у чітко встановленому розмірі, а саме: 1. 07.11.2024 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 2. 21.11.2024 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 3. 05.12.2024 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 4. 19.12.2024 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 5. 02.01.2025 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 6. 16.01.2025 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 7. 30.01.2025 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 8. 13.02.2025 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 9. 27.02.2025 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 10. 13.03.2025 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 11. 27.03.2025 р. – у розмірі 9 220,00 грн. 12. 10.04.2025 р. – у розмірі 9 219,28 грн., при цьому передбачений Кредитним договором Графік платежів чітко відображає на які складові буде зарахований кожен платіж. Щодо подорожчання загальної вартості кредиту позивач зазначив, що порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. Встановлення у кредитному договору процентів, які нараховуються на залишок заборгованості за кредитним договором, відповідає принципу свободи договору. Уклавши кредитний договір позичальник добровільно погодився з його умовами.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, вимоги позову просив задовольнити.
Представник відповідача – адвокат Фільчакова Ю.І. у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та зустрічному розрахунку. Надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
24.10.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Кожокіною- ОСОБА_2 було укладено Договір № 513809-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов вказаного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 45000,00 грн. строком на 24 тижні до 10.04.2025 р. зі сплатою фіксованої стандартної процентної ставки у розмірі 1% в день на загальну суму кредиту, зі сплатою комісії за видачу кредиту у розмірі 9000,00 грн. Вказаний договір був підписаний відповідачкою одноразовим електронним підписом (а.с.19-21).
Кошти у розмірі 45000,00 грн. були перераховані ОСОБА_1 на її банківську карту у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 24.10.2024 року, про що свідчать: підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів відповідачці ТОВ «ПрофітГід» без номера та дати на виконання вимог договору з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 року (а.с. 31); відповідь від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 11.08.2025 року про емітування платіжної картки Кожокіній- ОСОБА_2 , на яку було відкрито відповідний банківський рахунок, та рух грошових коштів по вказаному рахунку за період з 24.10.2024 р. по 10.04.2025 р., з якого вбачається зарахування на карту відповідачки 45000,00 грн. від позивача 24.10.2024 року (а.с. 155, 156-166).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, довідки про стан заборгованості, у ОСОБА_1 перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» наявна заборгованість станом на 03.07.2025 р. у розмірі 85992,24 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом – 37908,99 грн.; заборгованості по відсотках – 37384,85 грн.; заборгованості по штрафам – 10698,40 грн. (а. с. 13-14, 15).
Відповідно до частин 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За ч. 1, 2, 3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Таким чином судом встановлено, що укладений кредитний договір відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047 Цивільного кодексу України.
Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, 24.10.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Кожокіною- ОСОБА_2 було укладено Договір № 513809-КС-001 про надання кредиту, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатору UA-5883. Строк дії договору - до 10.04.2025 року.
За умовами кредитного договору № 513809-КС-001 відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 45000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% за кожен день користування кредитом.
ТОВ ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало Кожокіній-Арутюновій М.Г. грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку відповідача.
З розрахунку заборгованості за кредитом у гривні вбачається, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість станом на 03.07.2025 р. у розмірі 85992,24 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом – 37908,99 грн.; заборгованості по відсотках – 37384,85 грн.; заборгованості по штрафам – 10698,40 грн. 
Також, із вказаного розрахунку заборгованості ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вбачається, що позивач провів його з урахуванням строку дії договору, врахувавши платежі відповідача: 1) 07.11.2024 р. – у розмірі 9 220,00 грн.; 2) 09.01.2025 р. – у розмірі 49 504,95 грн.; 3) 17.01.2025 р. – у розмірі 1 500,00 грн. в межах визначеного розміру відсотків. 
Відповідно до п. 2.1 Договору № 513809-КС-001 від 24.10.2024 ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 45000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 4.2.2. передбачено, що сторони кредитного договору встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка.
Графік платежів передбачає рівномірні щотижневі платежі по 9 220 грн., з них комісія — по 2 920 грн. (двічі), 2 470 грн. та 690 грн. за перші 6 тижнів (п. 4.2.2). Таким чином, комісія одноразова – 9 000 грн. передбачена у п.2.5 договору сплачується поступово.
Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що графік платежів суперечить тексту самого договору, оскільки п. 4.2.2 передбачає саме дотримання умов договору, в якому орієнтовна вартість кредиту збігається з сумою у п. 2.8, загальні витрати за кредитом співпадають з п.2.9, строк дії договору в п.2.7 також відповідає графіку платежів.
З приводу нарахування позивачем комісії, суд зазначає на наступне.
Пунктом 2.5 Кредитного договору № 513809-КС-001 від 24.10.2024 визначено обов`язок позичальника сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту в розмірі 9000,00 грн.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Крім того, Національний банк України, який є державним регулятором ринку фінансових послуг в Україні, своєю Постановою від 11.02.2021р. №16 затвердив «Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Дані правила передбачають правомірність встановлення Кредитодавцем супровідних послуг за кредитом в тому числі і комісії за надання кредиту. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач уклавши кредитний договір погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту.
Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача, як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Отже, включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.
У даному випадку комісія прямо передбачена договором та містить призначення, а саме - за надання кредиту, тому нарахована заборгованість за комісією в сумі 9000,00 грн., що підлягала стягненню з ОСОБА_1 , останньою була погашена, що відображено в розрахунках позивача. 
З приводу розрахунку заборгованості, з урахуванням здійснених відповідачем платежів, суд погоджується з доводами представника позивача, що в розрахунку заборгованості у формі таблиці відображено наступну інформацію: відповідний період (календарний день); розмір заборгованості за кредитним договором (із зазначенням окремо інформації щодо заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром заборгованості за відповідний період (календарний день) та загалом (у кінці розрахунку заборгованості); розмір надходжень (платежів) за кредитним договором, які здійснював відповідач (із зазначенням окремо інформації щодо надходжень (платежів) за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром надходжень (платежів) за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості); залишок заборгованості за кредитним договором (із зазначенням окремо інформації щодо залишку заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром залишку заборгованості за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості). У кінці розрахунку заборгованості зазначена поточна заборгованість, загальна заборгованість за кредитним договором станом на дату складання розрахунку заборгованості, в тому числі із зазначенням окремо заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками за користування кредитом та заборгованості за комісією. 
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд бере до уваги, оскільки він ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором, а саме: 1) 07.11.2024 р. – у розмірі 9 220,00 грн.; 2) 09.01.2025 р. – у розмірі 49 504,95 грн.; 3) 17.01.2025 р. – у розмірі 1500,00 грн. 
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Нормами частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг упродовж певного часу, а саме - упродовж строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.
Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку Кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно п. 10.2. Кредитного договору, позичальнику здійснюється нарахування процентів за користування кредитом за Зниженою процентною ставкою починаючи з першого для користування кредитом. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована. Відповідно до п. 4.2. кредитного договору, позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. договору, починаючи з першого для користування кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та Додатку №1 до Договору. У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого Графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого Графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором.
Судом за матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 сплатила тільки перший платіж від 07.11.2024 за графіком платежів, передбаченим у договорі з позивачем. Інші платежі нею було вчинено поза графіком платежів, оскільки чергові платежі від 21.11.2024, 05.12.2024, 19.12.2024, 20.01.2025, 16.01.2025 нею було пропущено.
Відповідно до п. 4.2.4. Кредитного договору, у разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, зокрема враховуючи те, що у такому разі умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, водночас сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті позичальника. 
Доказів на підтвердження дотримання відповідачем оновленого графіка кредиту, а також погашення заборгованості за договором до суду протягом розгляду справи не надано.
Згідно п. 4.2.5. Кредитного договору, скасування умови про нарахування Процентів за Зниженою процентною ставкою та початок нарахування Процентів за Стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому Договорі не є зміною істотних умов цього Договору. 
Відповідно до п. 11.4.4. Кредитного договору, Позичальник ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням.
Суд погоджується з твердженням представника позивача про те, що всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо – встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту, а у кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаному у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
Передбачений кредитним договором № 513809-КС-001 від 24.10.2024 графік платежів відображає на які складові буде зарахований кожен платіж. Так, перших 3 платежі (07.11.2024 р., 21.11.2024 р. та 05.12.2024 р.) відповідно до узгодженого сторонами Графіку платежів мали б бути зараховані у випадку їх сплати на погашення відсотків за користування кредитними коштами та на погашення комісії за надання Кредиту. Всі наступні платежі у випадку їх сплати було б зараховано на погашення тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та останній платіж на погашення комісії за надання кредиту. Відтак, із узгодженого сторонами Графіку платежів вбачається, що 07.11.2024 р. Відповідач повинен був здійснити 1-ий платіж у розмірі 9 220,00 грн., який мав би бути зарахований на погашення відсотків за користування кредитними коштами (6 750,00 грн.) та на погашення комісії за надання Кредиту (2 470,00 грн.). Із наданого позивачем разом із позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що 07.11.2024 р. відповідачем було здійснено 1-ий платіж у розмірі 9 220,00 грн., який було зараховано на погашення відсотків за користування кредитними коштами (6 750,00 грн.) та на погашення комісії за надання Кредиту (2 470,00 грн.). 
Із узгодженого сторонами Графіку платежів вбачається, що 21.11.2024 р. відповідач повинен був здійснити 2-ий платіж у розмірі 9 220,00 грн., який мав би бути зарахований на погашення відсотків за користування кредитними коштами (6 300,00 грн.) та на погашення комісії за надання кредиту (2 920,00 грн.). Також вбачається, що 21.11.2024 р. відповідачем не було здійснено 2-ий платіж у розмірі 9 220,00 грн., таким чином, даний платіж було прострочено. 
Із узгодженого сторонами Графіку платежів вбачається, що 05.12.2024 р. Відповідач повинен був здійснити 3-ій платіж у розмірі 9 220,00 грн., який мав би бути зарахований на погашення відсотків за користування кредитними коштами (6 300,00 грн.) та на погашення комісії за надання Кредиту (2 920,00 грн.). 
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 05.12.2024 р. відповідачем не було здійснено 3-ій платіж у розмірі 9 220,00 грн. Таким чином, даний платіж було прострочено. Із узгодженого сторонами графіку платежів вбачається, що 19.12.2024 р. відповідач повинен був здійснити 4-ий платіж у розмірі 9 220,00 грн., який мав би бути зарахований на погашення тіла кредиту (2 230,00 грн.), відсотків за користування кредитними коштами (6 300,00 грн.) та на погашення комісії за надання кредиту (690,00 грн.). Із наданого позивачем разом із позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що 19.12.2024 р. відповідачем не було здійснено 4-ий платіж у розмірі 9 220,00 грн., таким чином, даний платіж було прострочено.
Із узгодженого сторонами графіку платежів вбачається, що 02.01.2025 р. відповідач повинен був здійснити 5-ий платіж у розмірі 9 220,00 грн., який мав би бути зарахований на погашення тіла кредиту (3 232,20 грн.) та на погашення відсотків за користування кредитними коштами (5 987,80 грн.). Із наданого позивачем разом із позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що 02.01.2025 р. відповідачем не було здійснено 5-ий платіж у розмірі 9 220,00 грн., таким чином, даний платіж було прострочено.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 09.01.2025 р. відповідачем було здійснено платіж у розмірі 49 504,95 грн., однак, даних коштів не вистачило для погашення всієї суми заборгованості, яка виникла станом на дану дату, а саме - 91 681,60 грн., що складалася із: тіла кредиту - 45 000,00 грн., відсотків за користування кредитними коштами - 28 350,00 грн., комісії за надання кредитних коштів - 6 530,00 грн., штрафів - 11 801,60 грн. 
Отже, беручи до уваги те, що відповідачем було здійснено лише 1-ий платіж із 5-ти необхідних у період із 24.10.2024 р. (дати укладення кредитного договору) по 09.01.2025 р. (дата здійснення відповідачем платежу поза графіком платежів), відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися за наступними процентними ставками протягом зазначеного періоду: 
-з 24.10.2024 р. (дата укладення Кредитного договору) по 28.11.2024 р. (7-ий день прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів) – проценти за користування кредитними коштами нараховувалися за Зниженою процентною ставкою (1 %). 1 % (Знижена процентна ставка в день) від 45 000,00 грн. (тіло кредиту) = 450,00 грн. 36 (днів) х 450,00 грн. = 16 200,00 грн. 16 200,00 грн. - 6 750,00 грн. (сплачені Відповідачем відсотки під час здійснення 1- го платежу) = 9 450,00 грн. (було нараховано відсотків за користування кредитними коштами за період із 24.10.2024 р. по 28.11.2024 р. за Зниженою процентною ставкою із врахуванням 1-го платежу відповідача, частину якого було зараховано на погашення відсотків за користування кредитними коштами);
-з 29.11.2024 р. (8-ий день прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів) по 09.01.2025 р. (дата внесення відповідачем платежу) - проценти за користування кредитними коштами нараховувалися за стандартною процентною ставкою (1 %). 1 % (стандартна процентна ставка в день) від 45 000,00 грн. (тіло кредиту) = 450,00 грн. 42 (дня) х 450,00 грн. = 18 900,00 грн. (було нараховано відсотків за користування кредитними коштами за період із 29.11.2024 р. по 09.01.2025 р. За стандартною процентною ставкою). За період із 24.10.2024 р. (дата укладення Кредитного договору) по 09.01.2025 р. (дата внесення Відповідачем платежу) було нараховано відсотків за користування кредитними коштами всього у розмірі 28 350,00 грн. (9 450,00 грн. + 18 900,00 грн.). Із наданого позивачем разом із позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що платіж відповідача за 09.01.2025 р. у розмірі 49 504,95 грн. було зараховано на погашення тіла кредиту (5 591,01 грн.), відсотків за користування кредитними коштами (25 582,34 грн.), комісії за надання кредиту (6 530,00 грн.) та штрафів (11 801,60 грн.). Станом на 09.01.2025 р. розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становив – 42 176,65 грн., який складався із: тіла кредиту - 39 408,99 грн. відсотків за користування кредитними коштами – 2 767,66 грн. Із узгодженого сторонами графіку платежів вбачається, що 16.01.2025 р. відповідач повинен був здійснити 6-ий платіж у розмірі 9 220,00 грн., який мав би бути зарахований на погашення тіла кредиту (3 684,68 грн.) та на погашення відсотків за користування кредитними коштами (5 535,32 грн.). Із наданого позивачем разом із позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що 17.01.2025 р. відповідачем було здійснено 6-ий платіж у розмірі 1 500,00 грн. (було зараховано на погашення тіла кредиту) із 9 220,00 грн. необхідних, таким чином, даний платіж було прострочено;
-з 10.01.2025 р. по 23.01.2025 р. (беручи до уваги платежі відповідача за 09.01.2025 р. та за 17.01.2025 р.), розраховано наступним чином з 10.01.2025 р. (дата станом на яку відповідач повернувся у графік платежів) по 23.01.2025 р. (7-ий день прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів) – проценти за користування кредитними коштами нараховувалися за зниженою процентною ставкою (1 %) від 39 408,99 грн. (тіло кредиту із 10.01.2025 р. по 17.01.2025 р.) = 394,09 грн. 8 (днів) х 394,09 грн. = 3 152,72 грн. (було нараховано відсотків за користування кредитними коштами за період із 10.01.2025 р. по 17.01.2025 р. за зниженою процентною ставкою 1 % від 37 908,99 грн. (тіло кредиту із 18.01.2025 р. по 23.01.2025 р.) = 379,09 грн. 6 (днів) х 379,09 грн. = 2 274,54 грн. (було нараховано відсотків за користування кредитними коштами за період із 18.01.2025 р. по 23.01.2025 р. За зниженою процентною ставкою за період із 10.01.2025 р. (дата станом на яку відповідач повернувся у графік платежів) по 23.01.2025 р. (7-ий день прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів) було нараховано відсотків за користування кредитними коштами за зниженою процентною ставкою всього у розмірі 5427,26 грн. (3 152,72 грн. + 2 274,54 грн.); 
-з 24.01.2025 р. (8-ий день прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів) по 10.04.2025 р. (дата закінчення строку дії Кредитного договору) - проценти за користування кредитними коштами нараховувалися за Стандартною процентною ставкою (1 %). 1 % (Стандартна процентна ставка в день) від 37 908,99 грн. (тіло кредиту) = 379,09 грн. 77 (дня) х 379,09 грн. = 29 189,93 грн. (було нараховано відсотків за користування кредитними коштами за період із 24.01.2025 р. по 10.04.2025 р. за Стандартною процентною ставкою). За період із 10.01.2025 р. (дата станом на яку Відповідач повернувся у Графік платежів) по 10.04.2025 р. (дата закінчення строку дії Кредитного договору) було нараховано відсотків за користування кредитними коштами всього у розмірі 34 617,19 грн. (5 427,26 грн. + 29 189,93 грн.). 
Таким чином, протягом всього строку дії Кредитного договору, а саме за період із 24.10.2024 по 10.04.2025 відповідачу було нараховано відсотки за користування кредитними коштами із урахуванням всіх його платежів всього у розмірі 37 384,85 грн., сума прострочених відповідачем платежів за тілом заборгованості становить 37908,99 грн.
Також суд дійшов висновку, що позивачем не нараховувалася заборгованість поза межами строку дії кредитного договору, таким чином, доводи представника відповідача було спростовано розрахунком, наведеним представником позивача, який відповідає умовам кредитного договору, укладеного між сторонами. 
Крім того, суд не погоджується із зустрічним розрахунком, наданим представником відповідача, щодо розміру сплаченого 09.01.2025 відповідачкою тіла кредиту, безпідставності подальшого нарахування процентів після 09.01.2025, оскільки тіло кредиту не було повністю погашене, а зарахування коштів на погашення заборгованості здійснювалося позивачем на виконання вищенаведених умов договору. 
Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 37908,99 грн. та суми прострочених платежів по процентах в розмірі 37384, 85 грн. підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 10698,40 грн., суд зазначає наступне. 
Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Судом встановлено, що кредитний договір укладено 24.10.2024 року, відповідно і штраф нарахований після 24.02.2022 року. Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Таким чином, позовна вимога в частині стягнення з відповідача штрафу є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 513809-КС-001 від 24.10.2024 року в розмірі 75293,84 коп., що складається з: заборгованості за тілом кредиту – 37908,99 грн.; заборгованості по відсотках – 37384,85 грн.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1937,92 грн. (88% від 2422,40 грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» суму заборгованості за кредитним договором № 513809-КС-001 від 24.10.2024 року в розмірі 75293 (сімдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто три) гривні 84 копійки та витрати по сплаті судового збору в сумі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійки.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судовий збір у розмірі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійки.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .
Повне рішення складено 10.04.2026 року.

Суддя  Г. С. Шевченко