Справа № 529/1159/25
Провадження № 2/529/230/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

17 березня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого - судді Петренко Л.Є.
за участю секретаря – Звягольської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Цикл Фінанс” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

встановив:
Представниця позивача ТОВ «Цикл Фінанс» - Жабченко Т.М. 16.12.2025 звернулась з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. 
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем 15.06.2019 укладений кредитний договір № 2024330703, відповідно до якого відповідач отримав кредит на придбання товару. Свої зобов?язання по договору відповідач не виконав.
20.08.2021 між ТОВ «Цикл Фінанс» та АТ «ОТП Банк» укладено Договір факторингу № 20/08/21. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками, зокрема і за кредитним договором укладеним між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк». 
Станом на день відступлення права грошової вимоги загальний розмір заборгованості становить 6 926 грн. 78 коп., з яких 4 541 грн. 33 коп. заборгованість по тілу кредита, 0 грн. 75 коп. заборгованість по відсотках, 2 384 грн. 70 коп. заборгованість по комісії, яку позивач і просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 . Також просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу.
29.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду повернуто конверти із судовими повістками на 29.01.2026, 24.02.2026 та 17.03.2026, які надсилалися ОСОБА_1 рекомендованим листом, за останньою відомою адресою його реєстрації, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
З огляду на норми ч.8 та ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи.
За таких обставин, судом відповідно до положень норм ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 15.06.2019 між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № 2024330703, яким визначено, що банк надає позичальнику кредит в загальному розмірі 7 949 грн. 00 коп. на придбання товару у продавця в сумі 7 499 грн., сплачує 250 грн. за додаткові послуги банку у вигляді «СМС+Довідка» та 200 грн. на придбання послуг зі страхування у продавця – п. 1.1 договору. Дата остаточного повернення кредиту – 15.06.2021 (а.с. 17).
Відповідно до розділу 2 Договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-Анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті AT «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб.
Відповідно до умов договору АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки.
На картковий рахунок відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою.
Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку.
Комісія за управління кредитом становить 0% - п.1.1 Договору. 
Розділ 2 Кредитного договору передбачає, що за користування Кредитом АТ «ОТП Банк» нараховує проценти у розмірі 5% в місяць (а.с. 17).
Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав. 
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованості по кредиту, станом на 20.08.2021 заборгованість за вказаним кредитним договором становить 6 926 грн. 78 коп. з яких: 4 541 грн. 33 коп. - тіло кредиту, 0 грн. 75 коп. сума заборгованості за відсотками, 2 384 грн. 70 коп. комісія за РО.
При цьому, відповідачем ОСОБА_1 частково виконувались кредитні зобов`язання, спочатку останнім платежі на погашення заборгованості вносились регулярно, а з січня 2020 року і до кінця строку кредитування, такі не сплачувались взагалі ( а.с. 74).
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір заборгованості за відсотками, суд виходить з наступного.
Строк дії кредитного договору – 15.06.2021.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо пролонгації кредитного договору.
Крім того, з розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що після закінчення строку дії кредитування, банком нараховувалися відсотки на залишок заборгованості за кредитом по 20.08.2021.
Однак, зі спливом строку кредитування право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося, отже банк не міг такі відсотки нараховувати, тому нараховані відсотки за період з 16.06.2021 в сумі 0 грн. 11 коп. нараховані не правомірно (за межами строку кредитування).
Так, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі № 10/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що реальна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ "ОТП Банк" становила 4 541 грн грн 97 коп. та складається з заборгованості за тілом кредиту – 4 541 грн 33 коп, та заборгованості за відсотками в сумі 0 грн 64 коп (нарахованих по 15.06.2021 включно). 
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

20.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 20/08/21, відповідно до умов якого АТ «ОТР Банк» передає (відступає) ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. (а.с.24-28)
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 20.08.2021 від 20.08.2021 ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6 926 грн. 78 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту – 4 541 грн. 33 коп; заборгованість за відсотками – 0 грн. 75 коп.; заборгованість за комісією – 2 384 грн. 70 коп.(а.с.12)
23.06.2025 ТОВ «Цикл Фінанс» направив ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості перед новим кредитором.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки, а АТ «ОТП» втратило такі права.
Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 4 541 грн 33 коп грн. та нарахованими відсотками в сумі 0 грн. 64 коп. підлягають задоволенню.
Разом з тим, що стосується стягнення заборгованості по комісії суд вказує наступне.
Як вбачається з позовної заяви відповідач, за Кредитним договором № 2024330703 від 15.06.2019 має заборгованість перед АТ «ОТП Банк» за комісією за розрахункове обслуговування в розмірі 2 384 грн 70 коп. Однак, розрахунко-касове обслуговування та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту, фактично є безоплатною оскільки прямо встановлена ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування».
Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язанні з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Також, відповідно заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, комісія була встановлена банком за обслуговування кредитної заборгованості, тобто комісія є платою за послуги, що супроводжує кредит, тому пункти договору, які передбачають її сплату, є нікчемними. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 19.08.2020 року у справі № 641/11984/15-ц.
Окрім того, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. 
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 36 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
З урахуванням зазначеного, умова кредитного договору щодо оплати відповідачем комісії не породжує правових наслідків через її нікчемність, а тому в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування в розмірі 2 384 грн 70 коп слід відмовити.
Щодо понесених позивачем судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. до яких належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. та сплачений судовий збір 2 422 грн. 40 коп.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Представництво позивача здійснювала адвокат Гулієва С.А. на підставі договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 та додаткової угоди №2024330703 (а.с.14-16 та а.с. 29). 
Згідно Акту 2024330703 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом Гулієвою С.А. надано правничу допомогу позивачу на загальну суму 3 000 грн.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог.
Так, позовні вимоги позивача ТОВ «Цикл Фінанс» підлягають задоволенню на 65,57 %. Відтак, виходячи з загального розміру вартості правничої допомоги заявленої стороною позивача, сума що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 , на користь позивача становить 1 967 грн. 10 коп.
Крім того, з відповідача ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі пропорційно задоволених позовних вимог, а саме 1 588 грн. 37 коп.
Керуючись статтями 12, 81, 133, 141, 263-265, 274-279, 280, 282, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації  АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс", (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ 43453613, НОМЕР_2 у АТ «СЕНС Банк», код Банку (МФО) 300346) заборгованість за кредитним договором № 2024330703 від 15.06.2019 в розмірі 4 541 (чотири тисячі п`ятсот сорок одна) 97 коп. з яких заборгованість за тілом кредита – 4 541 грн. 33 коп., за простроченими відсотками - 0 грн. 64 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації  АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс", (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ 43453613, НОМЕР_2 у АТ «СЕНС Банк», код Банку (МФО) 300346) понесені позивачем судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в загальній сумі 3 555 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 4 коп., які складаються із судового збору в сумі 1 588 грн 37 коп. та витрат на правничу правову допомогу в сумі 1 967 грн. 10 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, а саме безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча Л.Є. Петренко