Справа № 405/7533/25
2/405/2662/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі головуючого судді Драного В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , Кропивницький відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , Кропивницький відділ ДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_4 , 2009 р.н. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.10.2013 року стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання їх синів ОСОБА_5 , 1999 р.н. та ОСОБА_4 , 2009 р.н., в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , потім продовжити стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з моменту звернення в суд – з 30.09.2013 року. Тобто, на даний час стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання сина ОСОБА_4 , 2009 р.н.
Вказує, що має сина ОСОБА_6 , 2014 р.н., на утримання якого він у добровільному порядку надає матеріальну допомогу шляхом переказу на карткові рахунки матері ОСОБА_7 та бабусі ОСОБА_8 .
У 2022 році з власної ініціативи був мобілізований, 01.07.2023 року під час виконання бойового завдання зі штурмових дій отримав контузію. З 18.09.2023 по 04.10.2023 року та з 18.12.2023 по 28.12.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні На даний час рекомендовано планове оперативне лікування. 
За таких обставин, зазначає, що після винесення рішення про стягнення з нього аліментів у нього змінилися сімейні обставини, народився син та погіршився стан його здоров`я, який потребує лікування.
За таких обставин, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання сина, встановивши його у розмірі 1/6 частини всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 26.01.2026 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) учасників справи, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло. 
02.03.2026 року за вх. № 6770 до суду від представника відповідача адвоката Майнард Н.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, вказала, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2024 року позивачу вже було відмовлено у зменшенні розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , 2009 р.н.. Вважає, що підстав та належних доказів для зменшення розміру аліментів, передбачених законодавством, немає.
11.03.2026 року за вх. № 7830 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача адвокат Грицина В.І. заперечила проти доводів викладених у відзиві на позовну заяву, просила позовні вимога задовольнити. 
Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 17.03.2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Майнард Н.О. про витребування доказів у справі відмовлено.
За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів (доказів) у справі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.10.2013 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кіровограда, на користь ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_2 ) на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2013 року до 05 лютого 2017 року, потім продовжувати стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 31 жовтня 2027 року (а.с. 6).
Вказане судове рішення перебуває на виконанні.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить службу у ЗСУ (а.с. 5 на звороті, 8).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 26.11.2025 року Кропивницьким відділом ДРАЦС у Кропивницькому районі Кіровоградської області ПМУМЮ (м. Одеса), актовий запис № 16, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 7).
У матеріалах справи міститься роздруківка АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що у період з 02.02.2024 року по 22.11.2025 року з банківського рахунку, який належить ОСОБА_1 здійснені перекази коштів отримувачам ОСОБА_8 , ОСОБА_3 (а.с. 9, 10).
Відповідно до довідки про обставини травми № 791 від 19.08.2023 року, виданою ВЧ НОМЕР_4 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 01.07.2023 року отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравматичне ураження обох вух без пошкодження барабанних перетинок (а.с. 11)
ОСОБА_1 у 2023 році проходив стаціонарне лікування, діагноз пептична виразка цибулини ДПК, в активній фазі. Субкомпенсований стеноз вихідного відділу шлунку. Хронічний панкреатит в стадії загострення, середнього ступеня тяжкості, рецидивуючий перебіг з порушенням екскреторної функції підшлункової залози. Стан після перенесеної МВТ (08/23), помірний антено-вегетативний синдром. Двобічний гонартроз ІІ ст., застарілі розриви в лівому мінісків в лівому колінному суглобі. Хондроартроз. Консолідований двосторонній перелом (24.12.2020 р.) нижньої щелепи в ділянці кута зліва, підборіддя справа з нестабільними металоконструкціями. Хронічна травматична виразка ретромалярної ділянки зліва. Стан після операції: металоостеосинтез нижньої щелепи в ділянці кута зліва, підборіддя справа (2020 р.). Хворий пройшов курс лікування, виписується у задовільному стані з дотриманням лікарських рекомендацій (а.с. 12, 13).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої Кропивницьким ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області ПМУМЮ (м. Одеса), боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , станом на 01.12.2025 року позивач має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 37 854,39 грн. (а.с. 20).
У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі – Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України покладає обов`язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.
Згідно з положенням ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. 
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня
2022 року у справі № 727/1599/22.
Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на зміну сімейних обставин, утримання сина ОСОБА_10 , 2014 р.н., погіршення стану здоров`я, необхідності оперативного лікування, що потребує матеріальних витрат.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дозволяє дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.10.2013 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного та цивільного процесуального законодавства (1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів), а його зменшення у зв`язку з тим, що у позивача на утриманні перебуває ще одна дитина, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_11 , 2009 року народження, та суперечитиме його інтересам.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 р. у справі № 565/2071/19.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
При цьому, згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, з досліджених письмових доказів, наданих позивачем не доказано необхідність планового оперативного лікування, а наявність другої дитини на утриманні позивача, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. 
Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).
Враховуючи вищевикладене, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки доводи позивача про правові підстави для зміни розміру аліментів шляхом його зменшення до 1/6 частини доходів позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, позивач не надав суду належних доказів, які б давали підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення, не довів наявність змін, які впливають на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. 
Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), Кропивницький відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2, ЄДРПОУ 34977753) про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_4 , 2009 р.н. за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.10.2013 року – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Кропивницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного суду 
міста Кропивницького В.В. Драний