Сквирський районний суд Київської області 

Справа № 376/2388/22
Провадження № 3/376/1/2026 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року Суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
23.11.2022 року до Сквирського районного суду Київської області з ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2022 року визначено головуючим суддею Батовріну Ірину Геннадіївну.
Постановою судді Батовріної І.Г. від 29.11.2022 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 повернуто для належного оформлення.
19.01.2023 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП після дооформлення повторно надійшли до Сквирського районного суду Київської області та відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючого суддю визначено – Віговського Сергія Івановича.
07.03.2023 року Постановою судді Сквирського районного суду Київської області Віговського С.І. провадження у справі зупинено до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
01.03.2024 року у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Віговського С.І. Протоколом повторного автоматизованого розподілу матеріали справи відносно Вовка О.Ф. передано для розгляду судді Коваленку О.М. Постановою судді Коваленка О.М. від 01.03.2024 року справу відносно ОСОБА_1 прийнято до провадження.
07.03.2024 року Постановою судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка О.М. провадження у справі №376/2388/22 відновлено провадження та призначено судове засідання.
19.07.2024 року Постановою судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка О.М. провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зупинено до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
30.10.2025 року провадження у справі відновлено та призначено судове засідання на 13.11.2025 року. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник Семенюка Р.А. подав заяву про закриття провадження у справи. Судове засідання було відкладено на 09.12.2025 року у зв`язку із зайнятістю захисника Семенюти Р.А. в іншій справі.
19.02.2026 року до суду надійшла заява адвоката Семенюти Р.А. про відкладення розгляду справи у зв`язку зі станом здоров`я ОСОБА_1 . Розгляд справи відкладено.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме Протоколу про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 №179650 від 01.11.2022 року, ОСОБА_1 . 01.11.2022 року о 16:20 год. В с. Пищики Білоцерківського району, відрізок автодороги Т-1013 24 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МТЗ-82, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту порушення координації рухів, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що окрім Протоколу про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 №179650 від 01.11.2022, Направлення на огляд водія транспортного засобу від 01.11.2022 року та Акту огляду на стан сп`яніння (а.с.1,2,3), інші докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ч.1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи відсутні. Відеозапису з боді-камери поліцейського до матеріалів справі не долучено, данні про свідків на які посилається поліцейський в протоколі відсутні.
У зв`язку з виявленими порушеннями, допущеними при складанні поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд доходить висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього, не підтверджує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інших доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1  ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали адміністративної справи не містять.
У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1  відсутня об`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а отже відсутній і склад адмінправопорушення.
З урахуванням зазначеного та вимог ч.1 п.1 ст.247 КУпАП суддя вважає, що порушене щодо ОСОБА_1  провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає - закриттю за відсутності в його діях складу правопорушення.
Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ч.6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення;про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.
Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП, дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
З огляду на вказану норму закону, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, оскільки при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України, а поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція), а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію у національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Так, відповідно до ст. 32 Конвенції питання тлумачення та її застосування належить до виключної компетенції ЄСПЛ, рішення якого є невід`ємною частиною Конвенції.
За ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто у такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Положеннями ст.ст. 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З наданих матеріалів справи про адміністративне правопорушення неможливо поза розумним сумнівом встановити вину ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються відсутністю доказів вини у матеріалах справи відносно ОСОБА_2 .
Вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.
З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.
Одже, матеріалами справи встановлено, що вина ОСОБА_1 не підтверджена матеріалами справи та з урахуванням вимог ст. ст. 38, 247,284 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку, що адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7-9, 38, 247, 284, 294 КУпАП України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,-

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 

    Суддя     	    О. М. Коваленко