ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року	м. Львів	Справа № 909/1070/23	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Желік М.Б.
суддів Галушко Н.А.
Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П. 
розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кобельника Олега Сергійовича від 19.02.2026 (вх. №01-05/473/26 від 19.02.2026)
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2026 (суддя Кобецька С.М., повну ухвалу складено 16.02.2026)
у справі №909/1070/23
за заявою: Головного управління ДПС в Івано-Франківській області
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс”
про банкрутство боржника

за участю представників сторін:
від кредитора ГУ ДПС в Івано-Франківській області: Клебан М.А. (поза межами приміщення суду) 
арбітражний керуючий Кобельник О.С.
інші учасники: не з`явилися. 

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2026 у справі №909/1070/23 затверджено звіт ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс” та ліквідаційний баланс банкрута; ліквідовано ТОВ “Карпатенерготранс”; закрито провадження у справі №909/1070/23; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, визнано погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами - такими, що не підлягають виконанню; вимоги не погашені у зв`язку з недостатністю майна, визнано погашеними; затверджено звіт ліквідатора ТОВ “Карпатенерготранс” арбітражного керуючого Кобельника Олега Сергійовича про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №909/1070/23 про банкрутство ТОВ “Карпатенерготранс”; стягнуто з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь арбітражного керуючого Кобельника О.С. кошти в сумі 248 062,69 грн, з яких: 2032,36 грн - основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника у справі, 666,00 грн - витрати арбітражного керуючого у процедурі розпорядження майном ТОВ “Карпатенерготранс” та 245 364,33 грн - основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі; припинено повноваження ліквідатора ТОВ “Карпатенерготранс” арбітражного керуючого Кобельника О.С.; зобов`язано державного реєстратора Управління реєстраційних процедур виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради провести державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ “Карпатенерготранс”.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, арбітражний керуючий Кобельник О.С. звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить: скасувати абз. 7 резолютивної частини ухвали Господарського суду Івано- Франківської області від 11.02.2026 у справі №909/1070/23; змінити абз. 7 резолютивної частини ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2026 у справі №909/1070/23 виклавши її в такій редакції: “Стягнути з Головного управління ДПС в Івано- Франківській області на користь арбітражного керуючого Кобельника Олега Сергійовича кошти в сумі 435 309,14 грн, з яких: 2 032,26 грн – основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника у справі № 909/1070/23; 666,00 грн - витрати арбітражного керуючого у процедурі розпорядження майном ТОВ “Карпатенерготранс” та 432 610,88 грн - основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі №909/1070/23.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2026 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2026 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кобельника О.С. у справі №909/1070/23 залишено без руху, встановлено скаржнику строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме: копії надіслання апеляційної скарги ГУ ДПС в Івано-Франківській області.
27.02.2026 скаржник подав суду клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги до якого додано докази надіслання апеляційної скарги ГУ ДПС в Івано-Франківській області.
04.03.2026 ухвалою Західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Кобельника Олега Сергійовича від 19.02.2026 (вх. №01-05/473/26 від 19.02.2026) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2026 у справі №909/1070/23; призначено розгляд справи на 08.04.2026; встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 03.04.2026; витребувано матеріали справи №909/1070/23 у Господарського суду Івано-Франківської області.
27.03.2026 представник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області – Клебан М.А. подав до суду клопотання (вх.№01-04/2566/26 від 27.03.2026) про участь в судовому засіданні 08.04.2026 в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 задоволено.
27.03.2026 представник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області – Клебан М.А. подав до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 01-04/2568/26 від 27.03.2026), в якому просить суд в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а оскаржене рішення залишити без змін. 
В судове засідання 08.04.2026 кредитор ГУ ДПС в Івано-Франківській області та арбітражний керуючий участь уповноважених представників забезпечили, які надали пояснення щодо вимог та доводів апеляційної скарги та просили врахувати їх при прийнятті постанови, інші учасники провадження участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Матеріали справи свідчать про їх поінформованість про розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
За приписами пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Статтею 43 ГПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами. 
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі “Пономарьов проти України”).
Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі “Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії” зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, учасники були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для їх розгляду по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших учасників справи за наявними матеріалами.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, враховуючи наведені представниками сторін доводи, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржена в частині абз.7 резолютивної частини ухвала місцевого господарського суду не підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст вимог та ухвала суду першої інстанції.

23.01.2026 арбітражний керуючий, ліквідатор Кобельник О.С. подав до місцевого господарського суду клопотання (вх. № 1239/26 від 23.01.2026) про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в межах справи № 909/1070/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенерготранс". Просить затвердити звіти та стягнути з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області його користь 435 309,14 грн, з яких: 2032, 36 грн - основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника у справі № 909/1070/23, 666,00 грн - витрати арбітражного керуючого у процедурі розпорядження майном ТОВ "Карпатенерготранс" та 432 610,88 грн - основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі № 909/1070/23. А також просив стягнути з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь арбітражного керуючого зазначені кошти (клопотання вх. № 1251/26 від 23.01.2026) . 
Місцевий господарський суд в оскарженій частині рішення виснуючи про наявність підстав для часткового задоволення поданих клопотань зазначив наступне:
- чинним законодавством передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), разом з тим кодекс не містять заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.
- вирішуючи питання щодо розміру оплати послуга арбітражного керуючого за конкретний період виконання ним повноважень, розпорядника майна боржника, керуючого санацією, ліквідатора боржника господарський суд має визначити, який саме період виконання арбітражним керуючим повноважень підлягає оплаті, яка саме сума підлягає до сплати на користь арбітражного керуючого, оскільки фактичне отримання арбітражним керуючим оплати послуг неможливе без затвердження ухвалою господарського суду розміру, періоду та порядку оплати послуг арбітражного керуючого. Сам лише факт призначення арбітражного керуючого не свідчить про здійснення ним повноважень, визначених Кодексом України з процедур банкрутства за здійснення яких встановлена грошова винагорода.
- в межах розгляду цієї справи судом встановлено, що фактична діяльність арбітражного керуючого ліквідатора у Кобельника О.С. в процедурі ліквідації боржника зводиться у пошуку майна шляхом направлення запитів, які проведені в межах 12-ти місячного строку ліквідаційної процедури та підготовкою і проведенням повторних аукціонів з продажу дебіторської заборгованості. Оскільки склад лотів, правова природа активу та процедура торгів залишалися незмінними, проведення кожного наступного аукціону (у зв`язку з неможливістю продажу на попередніх) є технічним дублюванням функцій, що не вимагало значних інтелектуальних чи часових витрат. Суд звертає увагу, що на завантаження лоту в систему витрачається мінімальний час, який не виправдовує повну ставку винагороди за місяць.
- судом висновано, що багаторазове виставлення на торги активу, який не користується попитом, свідчить про низьку ліквідність майна, а не про високу інтенсивність праці ліквідатора.
- отже, нарахування винагороди у повному обсязі за період, протягом якого здійснювалися лише однотипні реєстраційні дії в системі електронних торгів, призводить до невиправданого накопичення витрат у справі про банкрутство, що суперечить інтересам кредиторів, а також суперечить принципам розумності та добросовісності (ст. 3 КУПБ).
- відповідно до принципу добросовісності, арбітражний керуючий зобов`язаний оптимізувати витрати боржника. Суд вважає за необхідне застосувати критерій “розумної винагороди”, оскільки обсяг фактично виконаної роботи не відповідає заявленій сумі.
- враховуючи зазначене суд задоволив основну грошову допомогу за виконання арбітражним керуючим Кобельником О.С. повноважень ліквідатора у цій справі (за період з 23.05.2024 по 23.01.2026) в розмірі 245 364,33 грн.
- клопотання арбітражного керуючого про відшкодування йому неоплачених послуг у вигляді основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника у справі в розмірі 2032, 36 грн та 666,00 грн - витрати арбітражного керуючого у процедурі розпорядження майном ТОВ “Карпатенерготранс”, у зв`язку з відсутністю авансованих коштів на депозитному рахунку суду підлягають до задоволення.

Узагальнені доводи апелянтів, заперечення інших учасників. 

Не погоджуючись із висновками місцевого господарського суду в частині абз. 7 резолютивної частини оскарженого рішення арбітражний керуючий Кобельник О.С. подав апеляційну скаргу в якій зазначає про її незаконність та необґрунтованість, з огляду на наступне:
- подання арбітражним керуючим клопотань про продовження строку для проведення ліквідаційної процедури обґрунтоване відсутністю реалізації активів банкрута, неможливістю прийняття кредитором – державним органом рішення про списання зазначених активів, а також оскарженням в межах справи № 909/696/23 про банкрутство ТОВ “Західні енергетичні транзити” ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2025 про визнання грошових вимоги ТОВ “Карпатенерготранс” до ТОВ “Західні енергетичні транзити” в розмірі 34 666 558,73 грн. а також відсутністю реалізації активів банкрута.
- звертає увагу на те, що представник кредитора в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотань про продовження ліквідаційної процедури. 
- судом зроблено не вірний висновок про те, що склад лотів, правова природа активу та процедура торгів залишалися незмінними, проведення кожного наступного аукціону (у зв`язку з неможливістю продажу на попередніх) є технічним дублюванням функцій, що не вимагало значних інтелектуальних чи часових витрат та дії ліквідатора зводилися лише до однотипних реєстраційних дій в системі електронних торгів, а також що ліквідатор здійснював лише дублювання оголошень про продаж дебіторської заборгованості без зміни стратегії продажу.
- pазначений висновок не відповідає матеріалам справи та фактичному об`єму проведених ліквідатором дій, оскільки ліквідатором в межах ліквідаційної процедури п`ять разів визначалася нова початкова вартість активів, включених до ліквідаційної маси, п`ять разів формувалися нові лоти (на перший, повторний та другий повторний аукціони), п`ять разів виготовлялися нові умови продажу (на перший, повторний та другий повторний аукціони), п`ять разів погоджувалися з комітетом кредиторів нові умови продажу та 13 разів виставлялися в торговій системі, відмінні від попередніх, оголошення про продаж активів, включених до ліквідаційної маси комітетом кредиторів ТОВ “Карпатенерготранс”.
- на всіх проведених засіданнях комітету кредиторів, робота арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ “Карпатенерготранс” Кобельника О. С. визнавалася такою, що відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, схвалювалися звіти арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ “Карпатенерготранс” Кобельника О. С. про нарахування і виплату грошової винагороди та про здійснення та відшкодування витрат без жодних зауважень. Окрім того, кредиторами не подано жодної скарги на дії ліквідатора.
- в свою чергу кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів.

Фактичні обставини справи вірно встановленні місцевим господарським судом.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.02.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс”; визнано грошові вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс” у розмірі 8 299 261,89 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс”; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс” строком на 170 календарних днів до 19.08.2024; розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс” призначено арбітражного керуючого Кобельника О. С.; та призначено попереднє судове засідання на 25.04.2024.
Ухвалою від 25.04.2024 Господарський суд Івано-Франківської області визначив розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс” на загальну суму 9 260 420,05 грн, що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів, а саме: вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс”, які підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс”, в розмірі: 4 403 652,00 грн - третя черга задоволення вимог кредиторів (основний платіж), 4 763 572,05 грн - шоста черга задоволення вимог кредиторів (штрафні санкції та пеня), 93 196,00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів (витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді з урахуванням ухвал суду від 29.02.2024 та від 25.04.2024); визначив дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів 16.05.2024 та призначив підсумкове засідання суду на 23.05.2024.
Постановою від 23.05.2024 Господарський суд Івано-Франківської області припинив процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс” та повноваження розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Кобельника Олега Сергійовича; визнав боржника банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру щодо Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс” строком на дванадцять місяців; призначив ліквідатором у справі - арбітражного керуючого Кобельника Олега Сергійовича.
Ухвалами Господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2025 та від 22.10.2025 строк ліквідаційної процедури продовжувався за клопотаннями ліквідатора боржника.
23.01.2026 арбітражний керуючий Кобельник Олег Сергійович через систему “Електронний суд” подав до Господарського суду Івано-Франківської області клопотання:
- за вх. № 1238/26 від 23.01.2026, в якому просить затвердити звіт та ліквідаційний баланс ТОВ “Карпатенерготранс”, ліквідувати боржника та закрити провадження у справі;
- за вх.№1239/26 від 23.01.2026, в якому просить затвердити звіт ліквідатора про нарахування і виплату основної грошової винагороди та звіт ліквідатора про здійснення та відшкодування витрат за період з 23.05.2024 по 23.01.2026;
- за вх.№1243/26 від 23.01.2026 про долучення до матеріалів справи документів;
- за вх. №1251/26 від 23.01.2026 про стягнення оплати послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство ТОВ “Карпатенерготранс”.
28.01.2026 на адресу господарського суду Івано-Франківської області ліквідатором майна боржника подано клопотання за вх.№1477/26 про долучення до матеріалів справи документів: - протокол засідання комітету кредиторів №2 від 24.01.2025, - реєстр вимог кредиторів станом на 24.01.2025, - протокол засідання комітету кредиторів №3 від 04.04.2025, - реєстр вимог кредиторів від 04.04.2025, - протокол засідання комітету кредиторів №4 від 06.06.2025, реєстр вимог кредиторів станом на 06.06.2025, - протокол засідання комітету кредиторів №5 від 03.10.2025, - реєстр вимог кредиторів станом на 03.10.2025, - протокол засідання комітету кредиторів №6 від 21.11.2025, - реєстр вимог кредиторів станом на 21.11.2025, - протокол засідання комітету кредиторів №7 від 23.01.2026, - реєстр вимог кредиторів станом на 23.01.2026, - ліквідаційний баланс ТОВ “Капатенерготранс” станом на 23.01.2026, - висновок у справі щодо неможливості проведення аналізу з встановленням ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства та виявлення підстав можливості покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівників або інших осіб.
Протоколом засідання комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатенерготранс” №7 від 23.01.2026 прийнято рішення про: - визнання роботи арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ “Карпатенерготранс” Кобельника О. С. такою, що відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства; - схвалення проведеної ліквідатором інвентаризації активів ТОВ “Карпатенерготранс”; - схвалення звіту ліквідатора ТОВ “Карпатенерготранс” та ліквідаційний баланс ТОВ “Карпатенерготранс”; - схвалення звіту арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ “Карпатенерготранс” Кобельника О. С. про нарахування і виплату грошової винагороди; - здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого та уповноваження арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ “Карпатенерготранс” подати до Господарського суду Івано-Франківської області клопотання про ліквідацію банкрута ТОВ “Карпатенерготранс” і закриття провадження у справі № 909/1070/23.
Відповідно до звіту про нарахування та виплату грошової винагороди (основної) за період ліквідаційної процедури (з 23.05.2024 по 23.01.2021) ліквідатор здійснив нарахування основної грошової винагороди на суму 477 569,13 грн, з яких оплачені ліквідатору 44 958,25 грн за рахунок коштів, які надійшли від реалізації майна боржника. Таким чином, залишок неоплаченої основної винагороди складає відповідно до звіту 432 610,88 грн та яка входить у загальну суму витрат в розмірі 435 309,14 грн, яку ліквідатор просить стягнути з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.
Відповідно до звіту ліквідатора боржника про здійснення нарахування та відшкодування витрати у справі про банкрутство боржника за період з 23.05.2024 по 23.01.2026 сума нарахованих витрат складає в розмірі 10 067,88 грн, які відшкодовані ліквідатору в процесі здійснення ліквідаційної процедури за рахунок коштів отриманих від реалізації майна боржника. Протоколом № 7 засідання комітету кредиторів боржника від 23.01.2026 схвалено звіт арбітражного керуючого Кобельника О.С. від 23.05.2025.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч.1 статті 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Відповідно до ч.2 ст.30 КузПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).
Вирішуючи питання про стягнення з кредиторів оплати грошової винагороди арбітражного керуючого, судом враховується належність виконання арбітражним керуючим обов`язків, покладених на нього законодавством про банкрутство.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.12.2021 у справі №902/626/20 та у постанові від 22.08.2023 у справі №903/160/22, кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.
При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 30.01.2019 №910/32824/15, якщо оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам. Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
Надання послуг арбітражного керуючого як суб`єкта незалежної професійної діяльності відбувається на платній основі, а отримання оплати за виконання повноважень є гарантією незалежності арбітражного керуючого під час провадження діяльності у справі про банкрутство.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 3 Конституції України), права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (стаття 22 Конституції України).
Право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищено статтею 43 Конституції України, якою визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (у цій справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.
Слід зазначити, що підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора має відповідати положенням не лише Кодексу України з процедур банкрутства, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень закону про банкрутство, втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.
Положення статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства імперативно закріплюють щомісячний характер нарахування основної грошової винагороди за весь період виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень з оплатою цієї винагороди у межах розміру, встановленого законом.
Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. Наведена правова позиція є усталеною в практиці Верховного Суду.
Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011 зазначено, що у разі якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не може бути позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на оплату його грошової винагороди за період виконання повноважень та відшкодування його витрат у справі. Беручи до уваги принцип пропорційності задоволення вимог кредиторів, суд покладає витрати на оплату послуг ліквідатора та його витрати на кредиторів у справі про банкрутство пропорційно до розміру визнаних кредиторських вимог за наявності на те правових підстав.
Така практика покладення судом на кредиторів витрат за оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним.
Як встановлено судом, у звіті про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора поданого арбітражним керуючим до господарського суду заявлено до стягнення за період з 23.05.2024 по 23.01.2021 основної грошової винагороди на суму 477 569,13 грн, з яких оплачені ліквідатору 44 958,25 грн за рахунок коштів, які надійшли від реалізації майна боржника та за період з 23.05.2024 по 23.01.2026 сума нарахованих витрат в розмірі 10067,88 грн, які відшкодовані ліквідатору в процесі здійснення ліквідаційної процедури за рахунок коштів отриманих від реалізації майна боржника. Протоколом № 7 засідання комітету кредиторів від 23.01.2026 схвалено звіт від 23.05.2025. Таким чином, залишок неоплаченої основної винагороди складає відповідно до звіту 432 610,88 грн та яка входить у загальну суму витрат в розмірі 435 309,14 грн, яку ліквідатор просить стягнути з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.
В оскарженій ухвалі, суд першої інстанції, перевіривши здійснені арбітражним керуючим розрахунки сум грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора за вказаний період зазначив, що фактична діяльність ліквідатора у Кобельника О.С. в процедурі ліквідації боржника зводиться до пошуку майна шляхом направлення запитів, які проведені в межах 12-ти місячного строку ліквідаційної процедури та підготовкою та проведенням повторних аукціонів з продажу дебіторської заборгованості, відповідно задоволення основної грошової допомоги за виконання повноважень ліквідатора у справі за період з 23.05.2024 по 23.01.2026 підлягає в розмірі 245 364,33 грн.
Суд апеляційної інстанції при вирішенні цього питання враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.10.2021 у справі №4/42-Б(906/1210/20) щодо застосування норм Кодексу України з процедур банкрутства, яка визначає, що при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури, а й які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом процедури, та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №29/5005/486/2012, яка стосується застосування норм Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, однак не втратила актуальності після набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства.
Наведені правові позиції також підтримано у постанові Верховного Суду від 15.10.2025 у справі №11/Б-664, а відповідно є релевантними до правовідносин у цій справі.
З урахуванням зазначених вище правових позицій Верховного Суду та застосовуючи суддівський розсуд при вирішенні питання визначення належної до сплати суми основної винагороди арбітражного керуючого ліквідатора Кобельника О.С. у цій справі, судова колегія погоджуючись із висновками місцевого господарського суду виснує, що винагорода повинна бути співмірною з реально виконаними діями в межах відповідної процедури, а отже враховуючи встановлений строк для здійснення процедури ліквідації, а саме 12 місяців, такий був достатнім для виконання тих фактичних дії, що зазначені у поданому на затвердження суду звіті. Нарахування винагороди у повному обсязі за заявлений період призводить до невиправданого накопичення витрат в межах справи про банкрутство та суперечить інтересам кредитора, оскільки фактичний обсяг роботи не відповідає заявленій сумі. 
Щодо заявлених арбітражним керуючим до відшкодування неоплачених послуг у вигляді основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника у справі в розмірі 2032, 36 грн та 666,00 грн - витрати арбітражного керуючого у процедурі розпорядження майном ТОВ “Карпатенерготранс” такі визнано місцевим господарським судом , що не оскаржується сторонами. 

Загальні висновки суду апеляційної інстанції.

В порядку положень ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі “Проніна проти України” (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у цьому рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження доказами ,які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену ухвалу в частині абз. 7 резолютивної її частини залишити без змін. 
Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1 В задоволенні вимог апеляційної скарги арбітражного керуючого Кобельника Олега Сергійовича від 19.02.2026 (вх. №01-05/473/26 від 19.02.2026) – відмовити.
2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2026 у справі №909/1070/23 в оскарженій частині абз. 7 резолютивної її частини – залишити без змін.
3. Судовий збір покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України.
Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.
Повна постанова складена 20.04.2026

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.