СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2026 року Справа № 480/2586/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2586/25 
за позовом ОСОБА_1 
до Військово-лікарської комісії Некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни”, НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військово-лікарської комісії Некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни”, НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якій просить:
1. Визнати протиправними дії командування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) щодо непроведення службового розслідування з метою з`ясування обставин та встановлення факту травмування, яке виникло під час проходження військової служби безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини в травні 2024.
2. Зобов`язати командування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) провести службове розслідування за фактом травми під час проходження військової служби безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини в травні 2024.
3. Зобов`язати військо-лікарську комісію Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни” від 24.06.2024 №392 внести зміни до постанови військо-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни” від 24.06.2024 № 392 в частині пов`язання захворювання із проходженням військової служби замінивши висновок: Травма, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби на висновок: Травма, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з травня 2022 року був мобілізований до Державної прикордонної служби України та проходив військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії–майстра інженерно-позиційного відділення НОМЕР_3 прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_4 прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ).
У період 10.06.2024 - 25.06.2024 позивач проходив стаціонарне лікування в загально-терапевтичному відділенні Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни" та відповідно до виписки з медичної карти хворого №1808 у нього був встановлений супутній діагноз: субхондральний перелом медіального відростку лівої великогомілкової кістки, часткове пошкодження медіального меніску з больовим синдромом та порушення функції внаслідок закритої травми (травень 2024), а отже, в цей час під час служби в підрозділах Державної прикорджонної служби України позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Також представник позивача наголошує, що відповідно до посвідчення НОМЕР_5 від 17.06.2023 позивач є учасником бойових дій, що свідчить про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни” від 24.06.2024 №392 у позивача був встановлений субхондральний перелом медіального відростку лівої великогомілкової кістки, частковий розрив передньої хресхоподібної зв`язки, часткове пошкодження медіального меніску лівого колінного суглобу, травма класифікується як тяжка, та пов`язана з проходженням військової служби.
Позивач вважає, що розслідування нещасного випадку, який трапився з ним в травні 2024 не проводилося НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) протиправно. 
Також зазначає, що з огляду на встановлений йому діагноз, ВЛК дійшло передчасного висновку, що отримана ним травма не пов`язана із захистом Батьківщини.
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 29.06.2024 №709-ос позивач був звільнений з військової служби за підпунктом “б” (за станом здоров`я : за наявності інвалідності) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.07.2024 №819-ос позивач виключений зі списків особового складу з 26.07.2024.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач наполягає, що йому протиправно не визначений причинний зв`язок отриманої в травні 2024, тобто під час під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, травми - субхондральний перелом медіального відростку лівої великогомілкової кістки, частковий розрив передньої хресхоподібної зв`язки, часткове пошкодження медіального меніску лівого колінного, із суглобу, із захистом Батьківщини.
Ухвалою суду від 03.04.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.
11.04.2025 від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 14.04.2025 задоволено клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним позовом, відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) надано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивач не звертався до відповідача, до свого безпосереднього начальника, до наступного прямого начальника з рапортами про травмування в травні 2024 року, а тому до моменту отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №480/2586/25 відповідачу не було відомо про травмування ОСОБА_1 та про причини травмування, у зв`язку з чим бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо непроведення службового розслідування з метою з`ясування обставин та встановлення факту травмування, яке виникло під час проходження військової служби безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини в травні 2024 - відсутня.
Також, зазначає, що в своїй позовній заяві ОСОБА_1 не зазначає, де саме він отримав травму в травні 2024 року.
Відповідачу також невідомі обставини травмування позивача в травні 2024 року, бо жодних доповідей або повідомлень про нещасний випадок, що трапився з позивачем до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) протягом травня-червня 2024 року не надходило, також не надходило жодних повідомлень про факт травмування ОСОБА_1 в травні 2024 року під час нібито виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини
26.06.2024 військовослужбовцем ОСОБА_1 опрацьовано рапорт на звільнення з військової служби за підпунктом “б” за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”. 
До рапорту додано довідку до акту огляду МСЕК від 22.07.2010 за №214737, згідно якої ОСОБА_1 ще з 2010 року мав третю групу інвалідності, яка має безтерміновий строк. Тобто можна цілком припустити, що травма, яку отримав позивач в травні 2024 року є наслідком його інвалідності, а не проходженням військової служби у складі Державної прикордонної служби України (а.с. 37-40).
Військово-лікарською комісією Некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни” не подано до суду відзиву на позовну заяву.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходив військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - майстра інженерно-позиційного відділення сімнадцятої прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_4 прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).
Відповідно до довідки ВЛК Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни” від 24.06.2024 №392 військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 встановлений діагноз: субхондральний перелом медіального відростку лівої великогомілкової кістки, частковий розрив передньої хрестоподібної зв`язки, часткове пошкодження медіального меніску лівого колінного суглобу в процесі лікування тутором ортезом з больовим синдромом, тимчасовим порушенням функції в наслідок закритої травми (травень 2024). Відповідно до наказу МОЗ від 04.07.2007 № 370 травма класифікується як тяжка. Травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми не надана). Потребує відпустки для лікування після травми на 30 (тридцять) календарних днів (а.с. 8).
26.06.2024 позивач звернувся до начальника сімнадцятої прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_4 прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) із рапортом про звільнення з військової служби за підпунктом "б" за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу). В рапорті просив на ВЛК не направляти (а.с. 46).
Додатком до рапорту було долучено довідку до акта огляду МСЕК від 22.07.2010 № 214737, згідно з якою ОСОБА_1 була безстроково встановлена третя група інвалідності (а.с. 47). 
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 29.06.2024 №709-ос позивач був звільнений з військової служби за підпунктом “б” (за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу)) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (а.с. 44).
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.07.2024 №819-ос позивач виключений зі списків особового складу з 26.07.2024 (з.б.а.с. 44 -45).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач наголошує, що йому протиправно не визначений причинний зв`язок отриманої в травні 2024, тобто під час під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, травми, із суглобу, із захистом Батьківщини.
Вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення розслідування нещасного випадку, який трапився в травні 2024 року та не зазначення в довідці від 24.06.2024 №392, що травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України, «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до вимог статей 6, 10, 27, 28 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, який виконує завдання щодо забезпечення недоторканості державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) зоні, є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно з п.1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Відповідно до Законів України«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,«Про військовий обов`язок і військову службу»,«Про Державну прикордонну службу України», з метою встановлення єдиного порядку розслідування та обліку нещасних випадків, які сталися з військовослужбовцями Державної прикордонної служби України та приведення нормативно-правових актів Адміністрації Державної прикордонної служби України у відповідність до законодавства наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.03.2016 №199 затверджено Інструкцію про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України. 
Зазначена Інструкція визначає порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, які сталися з військовослужбовцями Адміністрації Державної прикордонної служби України, її територіальних органів, органів охорони державного кордону, Морської охорони, підрозділів спеціального призначення, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів та підрозділів забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) (п.1 розділу 1 Інструкції).
Розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострих отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень через аварії, пожежі, стихійні лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакти із представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один день і більше, а також у разі смерті військовослужбовця (п.3 розділу І Інструкції).
Згідно п.1 розділу ІІ Інструкції про кожний нещасний випадок потерпілий або особа, яка його виявила, чи свідок нещасного випадку повинні негайно доповісти безпосередньому керівнику або керівнику робіт і вжити заходів для надання необхідної допомоги потерпілому.
Відповідно до п. 13 розділу ІІ Інструкції нещасний випадок, про який своєчасно не було повідомлено керівника органу Держприкордонслужби або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця після надходження заяви потерпілого (незалежно від дати настання нещасного випадку).
У свою чергу, суд приходить висновку, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача із повідомленням НОМЕР_1 прикордонному загону Державної прикордонної служби України про настання нещасного випадку.
Також, будь-яких доказів, які б порушували права позивача з боку відповідача щодо відмови у проведенні службового розслідуванні в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено прав позивача, шляхом відмови у проведенні службове розслідування за фактом травми під час проходження військової служби безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини в травні 2024, оскільки позивач із безпосереднім рапортом (заявою) про такий випадок не звертався до відповідача.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваних дій, відповідачем не було порушено жодних прав позивача, відтак суд не знаходить протиправності вказаних дій, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог.
Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи, що судом не встановлено порушення прав позивача щодо відмови у проведенні службового розслідування, а тому похідні позовні вимоги про зобов`язання військо-лікарську комісію Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни” від 24.06.2024 №392 внести зміни до постанови військо-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни” від 24.06.2024 № 392 в частині пов`язання захворювання із проходженням військової служби замінивши висновок: Травма, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби на висновок: Травма, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини не підлягають задоволенню.
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни”, НОМЕР_1 прикордонного загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.А. Прилипчук