Справа № 761/5668/26
Провадження № 3/761/1865/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 12.01.2026 о 23 год. 05 хв. по бульвару Тараса Шевченка, 18 в м. Києві, керував автомобілем «Volkswagen» д.р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 , будучи належним чином та завчасно повідомлений, в судові засідання, що були призначенні на 30.03.2026 та на 13.04.2026 не з`явився.
30.03.2026 судом було відмовлено у задоволенні клопотань адвокатів Опалюка С.В., Трунова Ю.А. та Гераська М.Г. про їх участь у судовому засіданні в режимі відоеконференції, які вказували на їх щільний графік, з огляду на недоведеність обставин, що б перешкоджали вказаним захисникам особисто з`явитися до суду, при цьому судове засідання було відкладено на 13.04.2026, з метою забезпечення їхньої явки до суду.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Трунов Ю.А. уважав, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а вимога інспектора поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та незаконною. Крім того, зазначив, що працівниками поліції був порушений порядок направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, а також було грубо порушено право на захист, оскільки не було забезпечено присутність захисника. Також, звертався із клопотанням про виклик в судове засідання інспекторів поліції та лікаря-нарколога, який був залучений до проведення огляду ОСОБА_1 , однак судом було відмовлено у задоволенні такого клопотання, з огляду на його необґрунтованість та недоведеність того, що вказані особи змогли б показати інші відомості, а ніж ті, що наявні в матеріалах справи, зокрема дані зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери інспектора поліції. 
Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши представника особи відносно якої складенні протокол про адміністративні правопорушення, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доведеною та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, додатком до протоколу, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який містить дані щодо зупинки та фактичної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та іншими матеріалами адміністративної справи.
Так, у відповідності до  п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія. 
Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
При цьому, судом встановлено факт пасивної відмови ОСОБА_1 на вимогу інспектора поліції проходження огляду на стан сп`яніння, що також підтверджується відеозаписом, що долучений до матеріалів справи, тобто порушення останнім п.2.5 Правил дорожнього руху.
Згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , працівниками поліції виявлено у останньої ознаки наркотичного сп`яніння, після чого працівниками поліції було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння. Після чого, перебуваючи безпосередньо у медичному закладі, ОСОБА_1 зазначив, що не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, однак тривалий час не вчиняв будь-яких дій щодо проходження такого огляду, а отже не виконав законної вимоги поліцейських, в частині проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Таким чином ОСОБА_1 хоча і прямо не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, втім активних дій для забезпечення виконання законних дій інспекторів поліції не вчиняв. Вказані дії суд розцінює як умисне затягування часу і вважає такі дії ОСОБА_1 фактично як пасивна відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. 
З огляду на зазначене судом не приймаються до уваги доводи представника про відсутність у діях її довірительки складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки сукупність доказів, що були досліджені під час судового засідання підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Слід окремо зазначити, що ОСОБА_1 не був позбавлений права самостійно звернутися до кваліфікованого медичного закладу та пройти відповідно огляд на стан сп`яніння самостійно, з метою спростування висновків зазначених у протоколі. 
З огляду на зазначене судом не приймаються до уваги доводи представника про відсутність у діях його довірителя складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки сукупність доказів, що були досліджені під час судового засідання підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи представника з приводу незаконності дій інспекторів в частині безпідставної зупинки транспортного засобу не впливають на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 як водієм відповідного правопорушення, а оцінка діям поліцейських на предмет належного виконання своїх службових повноважень, не належить до повноважень суду у даному провадженні, натомість може бути надана повноважним органом у випадку ініціювання відповідного питання стороною захисту у встановленому законом порядку.
Між тим в судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_1 звертався із скаргами на дії інспекторів та перевірки законності їх дій не ініціював. 
Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи особу, що вчинив правопорушення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: