ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
23.04.2026	Справа № 910/1797/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
За позовом Фізичної особи-підприємця Захарченка Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик Компані» (04212, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 1-Д; ідентифікаційний код: 41947937)
про стягнення 364171,10 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
20.02.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Захарченка Миколи Миколайовича з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик Компані» про стягнення 364171,10 грн, з яких 350000,00 грн основного боргу, 5916,66 грн 3% річних та 8254,44 грн інфляційних втрат.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеної між сторонами Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 не у повному обсязі оплатив надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 350000,00 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5916,66 грн та інфляційні втрати у розмірі 8254,44 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2026 відкрито провадження у справі №910/1797/26, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, хоча про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/1797/26 відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що ухвала суду була отримана відповідачем 17.03.2026 (за ідентифікатором пошуку R067114574195).
За таких обставин, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/1797/26.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
02.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик Компані» (експедитор) та Фізичною особою-підприємцем Захарченком Миколою Миколайовичем (виконавець) укладено Угоду-доручення №0107/2018-1 на транспортне обслуговування, яка визначає порядок взаємовідносин між сторонами, що виникають при наданні послуг по перевезенню вантажів по території України і міжнародному сполученні та розрахунках за ці перевезення.
Сторони погодили, що назва, фізичні властивості вантажу, вартість перевезення, місце доставки і т.п., узгоджуються сторонами кожного разу окремо шляхом підписання заявки або замовлення (в довільній формі) на перевезення вантажу, що є невід`ємною частиною угоди (п. 2.3 Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020).
Відповідно до п. 4.1 Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 вартість послуг виконавця є договірною і узгоджується на кожне окреме перевезення чи групу перевезень.
У п. 6.1 Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 сторони погодили, що угода набирає чинності з дати її підписання і діє на невизначений термін, якщо жодна із сторін не повідомила іншу про намір розірвати угоду за 30 днів до наміру.
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеної між сторонами Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 не у повному обсязі оплатив надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 350000,00 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5916,66 грн та інфляційні втрати у розмірі 8254,44 грн.
Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.
Згідно з ч. 3 ст. 306 Господарського кодексу України перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній водний транспорт, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень (ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України).
1. Судом встановлено, що на виконання умов Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 сторони погодили та уклали Заявку №103 від 05.06.2025 на міжнародне перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда - Київ (LT-UA), т/з DAF АП703ОЕ / AI2777XF. Заявка підписана та скріплена печатками сторін.
Позивач належним чином виконав умови вказаного перевезення що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №2994 від 05.06.2025 з відбитком печатки отримувача вантажу.
Виконавець відповідно до Заявки №103 від 05.06.2025 виставив відповідачу рахунок на оплату №090625-001 від 09 червня 2025 року на суму 64000,00 грн. (погоджена в заявці вартість).
Як вказує позивач у позовній заяві, за результатами надання послуг виконавець надав замовнику на підпис Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №090625-001 від 09.06.2025 на суму 64000,00 грн, який відповідач не повернув.
2. Також, на виконання умов Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 сторони погодили та уклали Заявку №116 від 02.07.2025 на міжнародне перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда - Київ (LT-UA), т/з DAF AI1703OE / AI2777XF. Заявка підписана та скріплена печатками сторін.
Позивач належним чином виконав умови вказаного перевезення що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №3444 від 02.07.2025 з відбитком печатки отримувача вантажу.
Виконавець відповідно до Заявки №116 від 02.07.2025 виставив відповідачу рахунок на оплату №070725-001 від 07.07.2025 від 07 липня 2025 року на суму 64000,00 грн. (погоджена в заявці вартість).
Як вказує позивач у позовній заяві, за результатами надання послуг виконавець надав замовнику на підпис Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №070725-001 від 07.07.2025 на суму 64000,00 грн, який відповідач не повернув.
3. Крім того, на виконання умов Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 сторони погодили та уклали Заявку №122 від 21.07.2025 на міжнародне перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда - Київ (LT-UA), т/з DAF НОМЕР_2 / НОМЕР_3 . Заявка підписана та скріплена печатками сторін.
Позивач належним чином виконав умови вказаного перевезення що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR від 21.07.2025 з відбитком печатки отримувача вантажу.
Виконавець відповідно до Заявки №122 від 21.07.2025 виставив відповідачу рахунок на оплату №240725-001 від 24 липня 2025 року на суму 64000,00 грн. (погоджена в заявці вартість).
Як вказує позивач у позовній заяві, за результатами надання послуг виконавець надав замовнику на підпис Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №240725-001 від 24.07.2025 на суму 64000,00 грн, який відповідач не повернув.
4. Судом встановлено, що на виконання умов Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 сторони погодили та уклали Заявку №127 від 28.07.2025 на міжнародне перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда - Київ (LT-UA), т/з DAF НОМЕР_4 / НОМЕР_5 . Заявка підписана та скріплена печатками сторін.
Позивач належним чином виконав умови вказаного перевезення що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №3713 від 28.07.2025 з відбитком печатки отримувача вантажу.
Виконавець відповідно до Заявки №127 від 28.07.2025 виставив відповідачу рахунок на оплату №310725-001 від 31 липня 2025 року на суму 64000,00 грн. (погоджена в заявці вартість).
Як вказує позивач у позовній заяві, за результатами надання послуг виконавець надав замовнику на підпис Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №310725-001 від 31.07.2025 на суму 64000,00 грн, який відповідач не повернув.
5. На виконання умов Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 сторони погодили та уклали Заявку №147 від 26.08.2025 на міжнародне перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда - Київ (LT-UA), т/з DAF НОМЕР_4 / НОМЕР_5 . Заявка підписана та скріплена печатками сторін.
Позивач належним чином виконав умови вказаного перевезення що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №4327 від 25.08.2025 з відбитком печатки отримувача вантажу та міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №4327/1 від 25.08.2025 з відбитком печатки отримувача вантажу
Виконавець відповідно до Заявки №147 від 26.08.2025 виставив відповідачу рахунок на оплату №280825-001 від 28 серпня 2025 року на суму 64000,00 грн. (погоджена в заявці вартість).
Як вказує позивач у позовній заяві, за результатами надання послуг виконавець надав замовнику на підпис Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №280825-001 від 28.08.2025 на суму 64000,00 грн, який відповідач не повернув.
6. Також, на виконання умов Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 сторони погодили та уклали Заявку №152 від 04.09.2025 на міжнародне перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда - Київ (LT-UA), т/з DAF НОМЕР_6 / НОМЕР_7 . Заявка підписана та скріплена печатками сторін.
Позивач належним чином виконав умови вказаного перевезення що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №4524 від 03.09.2025 з відбитком печатки отримувача вантажу, міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №4524/1 від 03.09.2025 з відбитком печатки отримувача вантажу та міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №А09031 від 03.09.2025 з відбитком печатки отримувача вантажу.
Виконавець відповідно до Заявки №152 від 04.09.2025 виставив відповідачу рахунок на оплату №080925-001 від 08 вересня 2025 року на суму 64000,00 грн. (погоджена в заявці вартість).
Як вказує позивач у позовній заяві, за результатами надання послуг виконавець надав замовнику на підпис Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №080925-001 від 08.09.2025 на суму 64000,00 грн, який відповідач не повернув.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п. 4.2 Угоди-доручення №0107/2018-1 від 02.01.2020 грошові кошти за транспортно-експедиційне обслуговування від третьої особи надходять на рахунок експедитора. З цієї суми останній отримує свою винагороду за сприяння в продажу послуг виконавця і проводить з ним кінцевий розрахунок на протязі 10 (десяти днів) банківських днів з моменту отримання всіх необхідних документів підтверджуючих виконання угоди.
У вказаних вище заявках сторони погодили строк оплати - 10 банківських днів після отримання оригіналів документів.
Відповідач відзиву на позовну заяву суду не подав, не заперечив відносно тверджень позивача про те, що строк оплати за спірними заявками є таким, що настав.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково оплатив надані позивачем послуги за Заявкою №116 від 02.07.2025, сплативши грошові кошти у сумі 34000,00 грн.
За іншими заявками оплата не була здійснена.
Доказів сплати грошових коштів у сумі 350000,00 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик Компані» за Угодою-дорученням №0107/2018-1 від 02.01.2020 у сумі 350000,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Захарченка Миколи Миколайовича в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик Компані» суми основного боргу у розмірі 350000,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 5916,66 грн та інфляційні втрати у розмірі 8254,44 грн.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.
У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.
Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.
Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).
Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.
З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).
Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.
Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).
Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.
Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку в їх обгрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Захарченка Миколи Миколайовича в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик Компані» 3% річних у розмірі 5916,66 грн та інфляційних втрат у розмірі 8254,44 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, 

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик Компані» (04212, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 1-Д; ідентифікаційний код: 41947937) на користь Фізичної особи-підприємця Захарченка Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) суму основного боргу у розмірі 350000 (триста п`ятдесят тисяч) грн 00 коп., 3% річних у розмірі 5916 (п`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн 66 коп., інфляційні втрати у розмірі 8254 (вісім тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн 44 коп та судовий збір у розмірі 5462 (п`ять тисяч чотириста шістдесят дві) грн 57 коп.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак