Справа № 405/6619/24
Провадження №2-а/405/86/24

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі головуючого судді Іванової Л.А. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу №405/6619/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (м. Київ, вул. Фізкультури, 9) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому (позові) просить скасувати постанову Державної служби України безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00020879 від 25.07.2024 року, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 23.09.2024 року в автоматизованій системі виконавчих проваджень відносно нього у Подільському відділі державної виконавчої служби м. Кропивницького було зареєстроване виконавче провадження ВП №76102742, яке відкрито на підставі постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серія АА №00020879 від 25.07.2024, яка винесена головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Л.М. 
Так, згідно з постановою належний йому (позивачу) транспортний засіб марки MAN TGX 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , 08.07.2024 року о 13 год. 11 хв. на а/д М-22 км 74+810, Полтавська обл., допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,788 % (3,515 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 132-1 КУпАП.
Відповідно до постанови серії АА №00020879 від 25.07.2024 на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.
При цьому, вважає дане рішення суб`єкта владних повноважень при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА №00020879 від 25.07.2024 року щодо нього незаконним та таким, що було прийняте із недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати зазначену постанову у справі про адміністративне правопорушення АА №00020879 від 25.07.2024 року та закрити справу про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.
Зокрема, відповідач неправомірно застосував до нього норму матеріального права, яка передбачає відповідальність за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, з огляду на те, що відповідачем було порушено його законне право на належне повідомлення (в тому числі і фактичне отримання) винесеної відносно нього спірної постанови серії АА №00020879 від 25.07.2024, що в результаті призвело до неможливості виконати вимоги такої постанови, а саме: сплати її в одинарному розмірі та/або оскаржити у встановленому законом порядку, тобто скористатись та реалізувати своє законне право, визначене КУпАП.
Так, транспортний засіб марки МАХ ТСХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 офіційно належить та зареєстрований за суб`єктом господарювання ТОВ «СЛАВІЯ-АГРОТРАНС», код ЄДРПОУ 31003258, юридична адреса: 25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, буд. 38, кімн. 20, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серія СТМ №050360, та керівником ТОВ «СЛАВІЯ-АГРОТРАНС» є ОСОБА_1 . Відтак, в розумінні приписів ст. 14-3 КУпАП, відповідальною особою за порушення зафіксоване в автоматичному режимі має бути керівник юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, а саме: директор ТОВ «СЛАВІЯ- АГРОТРАНС» Нестеренко В.Ю.
При цьому, юридична адреса ТОВ «СЛАВІЯ-АГРОТРАНС» відрізняється від юридичної адреси місця проживання позивача, натомість відповідач направив спірну постанову за адресою: м. Кропивницький, проспект Комуністичний, буд. 9, кв. 7, замість того, щоб направити її за адресою: м. Кропивницький, вул. Шевченка, буд. 38, кімната, 20, де фактично і юридично знаходиться відповідальна особа, тобто відповідач вірно визначив відповідальну особу ОСОБА_1 , так як в дійсності він (позивач) є керівником юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, проте, відповідач не вірно визначив юридичну адресу позивача, вказавши і як наслідок відправивши спірну постанову за особистою адресою місця проживання керівника, а не за місцезнаходженням юридичної особи, що призвело до фактичного неотримання ним постанови і як наслідок з подальшим подвоєнням штрафу і направленням його на примусове виконання, без його (позивача) відома.

Окрім того, зазначив, що відповідач неправомірно застосував норму матеріального права, яка передбачає відповідальність, встановлену ч.2 ст. 132-1 КУпАП, з огляду на те, що дана норма права передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм під час руху великогабаритним і великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами від 5 % до 10 % включно, проте у даному випадку його (позивача) транспортний засіб під час перевезення вантажу 08.07.2024 року не порушував вагові норми, визначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
29.06.2021 року були внесені зміни в КУпАП на підставі Закону №1582-ІХ, відповідно до яких, статтю 132-1 було доповнено частинами 2 та 3. Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення полягає у порушенні правил проходження габаритно - вагового контролю, яке виражається у формі перевищення габаритно - вагових норм під час руху великогабаритних і великовагових транспортних засобів.
Окрім цього, стверджує, що в його діях також відсутня і суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, так як вагові показники під час перевезення вантажів були в межах норми, це підтверджується належними та допустимими доказами, а відтак умислу (необережності) в його діях не має, оскільки він завідомо знав, що вагові показники в межах норми, визначеної п.22.5 ПДР України.
08.07.2024 року під час перевезення вантажів великоваговим транспортним засобом, в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а саме: була відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, так як він (позивач) перевозив вантаж, вага якого була в межах норми, визначеної пунктом 22.5 ПДР України для його типу транспортного засобу. 
Відповідачем під час винесення спірної постанови серії АА №00020879 від 25.07.2024 не було враховано, що транспортний засіб разом із причепом за своєю категорією (технічною конструкцією) та у розумінні п.22.5 ПДР України є трьохосним тягачем, який здійснює перевезення трьохвісного напівпричепу контейнеровозу, який має гранично допустиме навантаження загальної маси 44 тон, а не 40 тон, як стверджує відповідач.
08.07.2024 року належний йому транспортний засіб марки МАN модель ТGХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 разом із причепом марки КRONE SDP 27, д.н.з. НОМЕР_2 здійснював перевезення вантажів.
Загальна вага транспортного засобу разом із вантажем становила приблизно 43 800 кг. Проїжджаючи ваговий комплекс автоматичного зважування транспортних засобів у русі, посадовими особами відповідача було зафіксовано факт перевищення вагових параметрів, а саме: загальна маса транспортного засобу складала 43 515 кг при нормативно допустимій 40 000 кг, тобто на 8,788 % більше допустимого.
Зазначив, що відповідачем було неправомірно обраховано нормативно - допустиме навантаження для даної категорії транспортного засобу та причепу, з огляду на те, що транспортний засіб марки МАN модель ТGХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 разом із причепом марки КRONE SDP 27, д.н.з. НОМЕР_2 у загальному вираженні мають 6 осей. Три осі має транспортний засіб і три осі має причеп. Даний факт підтверджується фотофіксацією транспортного засобу під час проходження зважування у русі.
Внаслідок змін у пункт 22.5 ПДР, було змінено нормативно допустимі вагові параметри під час руху для певних типів транспортного засобу, а саме: максимальна фактична вага транспортного засобу (трьохосного автомобіля (тягач) з двохвісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів) - для доріг державного значення - максимальна вага- 44 тон.
Вважає, що належний йому транспортний засіб МАN модель ТGХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 разом із причепом марки КRONE SDP 27, д.н.з. НОМЕР_2 відповідають визначенням, які зазначені у новій редакції п.22.5 ПДР, виходячи із наступного.
Документальним доказом, який підтверджує факт відповідності вищезазначеного транспортного засобу разом із причепом вимогам, зазначеним в п.22.5 ПДР є свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу, в якому чітко зазначено наступні технічні відомості, з яких він (позивач) і робить такі висновки, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу МАN модель ТGХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 - серія НОМЕР_3 - в розділі «особливі примітки» - «спеціалізований вантажний сідловий тягач»; свідоцтво про державну реєстрацію причепу КRONE SDP 27, д.н.з. НОМЕР_2 , серія НОМЕР_4 - в розділі «особливі примітки» - «спеціалізований напівпричіп – спеціалізований Н/ПР контейнеровоз для перевезення контейнерів 1А або 1С або контейнер 1А з тентом/без як кузов власного виготовлення для перевезення сипких вантажів.
В даному випадку мова йде про контейнеровоз типу 1А із видаленням його верхньої частини і пониженням бортів, який передбачений за своєю технічною характеристикою для перевезення насипних вантажів.
Дана категорія напівпричепу характеризується зміною конструкції напівпричепу для перевезення контейнерів типу 1А, як кузова, власного виготовлення для перевезення насипних вантажів (зернових культур), при цьому, вантаж, який перевозився, - був не у контейнері, а у змінному кузові, що цілком і повністю відповідає вимогам п.22.5 ПДР.
Позивач стверджує, що якби посадовими особами відповідача було враховано тип транспортного засобу (трьохвісного автомобіля (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів), було враховано тип транспортного засобу, то підстав для встановлення перевищення вагових параметрів не було б.
Таким чином, позивач вважає, що під час винесення спірної постанови серії АА №00020879 від 25.07.2024 в частині здійснення калькуляцій щодо визначення ступеню перевищення вагових параметрів не було враховано тип транспортного засобу та причепу, а тому ті показники, які зазначені у спірній постанові не можуть мати правових наслідків, оскільки не була врахована конкретна норма права, яка необхідна для повного та точного обрахування ваги.

З огляду на викладене вище, просив скасувати постанову Державної служби України безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00020879 від 25.07.2024 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, запропоновано позивачу в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: доплатити судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
15 жовтня 2024 року на виконання вищевказаної ухвали суду позивачем ОСОБА_1 подана квитанція про доплату судового збору. 
Крім того, одночасно з поданням позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду та поновити йому (позивачу) пропущений з поважних причин строк на оскарження зазначеної постанови, оскільки 23.09.2024 року через програму «ДІЯ» він дізнався про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження № 76102742, на підставі виконавчого документа – постанови серії АА № 00020879 від 25.07.2024 року. 
Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року поновлено позивачу ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду. Прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи.
При цьому, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходили, а так само не надходили від учасників справи і клопотань про призначення судового засідання та їх викликом в судове засідання.
Крім того, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького.

Представником відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Черновою В.В. подано відзив на позов, зареєстрований судом 13.01.2025 року за вх. №1009, за яким просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, зазначивши на обґрунтування, зокрема, що оскільки в реєстраційних документах серії НОМЕР_4 напівпричепа марки KRONЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 вказаний як «контейнеровоз», тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів та змінних кузовів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню. З аналізу самого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що вказаний напівпричіп призначений для перевезення контейнерів, однак, відомості щодо переобладнання вказаного напівпричепу для перевезення змінного кузова в особливих примітках зазначеного свідоцтва відсутні. Самого напівпричепа контейнеровоза недостатньо для того, щоб застосувати максимально допустиму вагу перевезення для контейнеровозів як 44 000 кг. та з матеріалів фотофіксації вбачається, що перевізник не використовував свій спеціалізований напівпричіп як контейнеровоз і не перевозив вантаж у змінному кузові. Більш того, позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Постанова винесена відносно ОСОБА_1 , в повній мірі відповідає формі, затвердженій Додатком 1 Інструкції №512. У зв`язку з викладеним просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, приймаючи до уваги поданий відповідачем Державною службою України з безпеки на транспорті відзив на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00020879 від 25.07.2024 року, яка винесена головним спеціалістом відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Л.М., та підписана кваліфікованим електронним підписом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.
Зазначена постанова мотивована тим, що 08 липня 2024 року о 13 год. 11 хв. за адресою М-22, км. 74+810, Полтавська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.400, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,788 %(3,5154 тони), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.
Згідно вказаної постанови, автоматична фіксація правопорушення здійснена технічним засобом WIM 7, WAGA-WIM35 зав №1, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії № 04/4380; 1471 до 07.11.2024 року.
Відповідач на підтвердження технічної справності приладу автоматичного зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35, зав. №1, на який здійснювалась фіксація порушення, надав суду свідоцтво про повірку від 07 листопада 2023 року №04/4380, чинне до 07.11.2024 року, та за результатом повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Частина 1. Загальні технічні вимоги та методи випробування (OIML R 134-1:2006, IDT).
Транспортний засіб марки MAN TGX 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із причепом марки КRONE SDP 27, д.н.з. НОМЕР_2 , у загальному вираженні мають 6 осей. Три осі має транспортний засіб і три осі має причеп. Даний факт підтверджується фотофіксацією транспортного засобу під час проходження зважування у русі за наступним посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/а/АА00020879/.
Згідно зі ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.2, п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.
Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Підпунктом 22.5 ПДР України передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.
Відповідно до п. п. "б" п. 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для комбінованих транспортних засобів:
- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);
- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення).
Відтак, згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, гранично допустима фактична маса комбінованого транспортного засобу, за якої допускається рух автомобільними дорогами державного значення, більше 40 тон (42 та 44 тони) встановлена виключно у разі здійснення перевезення транспортними засобами вантажу в одному або більше контейнерах, або в змінних кузовах загальною максимальною довжиною 13,716 метри.

Згідно з п. 8.21 Розділу 8, п. 12.5 Розділу 12 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 (зі змінами та доповненнями) виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. 
Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг або за наявності технічної можливості безпосередньо через державний вебпортал електронних послуг, зокрема, через інтегрований з ним інформаційні системи державних органів та органів місцевого самоврядування.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Відповідно до п.5 Правил №30 від 18.01.2001 року рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.
Відомості про маршрути руху зазначених транспортних засобів оприлюднюються Агентством відновлення та Національною поліцією в газеті "Урядовий кур`єр".
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ч. 1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст.251, ст.280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Судом встановлено, що відповідачем в оскаржуваній позивачем постанові серії АА №00020879 від 25.07.2024 року встановлено здійснення перевезення позивачем вантажу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР на 8,788% (3,515 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим порушено п.22,5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП. 
Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Крім того, згідно з п.2, п.16, п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (Порядок №1174), автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - автоматичний пункт) - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером;
метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.
Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.
Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.
У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.
Виходячи із зазначених норм законодавства, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративне правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Основним доказом у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є показання технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, фото- та відеофайли, внесені до автоматично сформованої постанови.
При цьому, в сформованих метаданих в оскаржуваній постанові зазначено марку, модель, держаний номерний знак транспортного засобу: MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , а також зазначено максимально допустима маса визначена як 40 тон, та загальні вагові параметри транспортного засобу з урахуванням похибки, що становить 43 515 кг.
В той же час, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ТОВ «СЛАВІЯ-АГРОТРАНС», та в Розділі «Особливі примітки» зазначено: «СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ».
При цьому, суд зауважує, що з огляду на встановлення п.22.5 ПДР різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо складу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напіпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною другою ст. 132-1 КУпАП. 
Так, згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , зазначено також і технічні характеристики спеціалізованого напівпричепу н/пр- контейнеровозу- Е марки КRONE SDP 27, д.н.з. НОМЕР_2 , зокрема, в Розділі «Особливі примітки» зазначено; «перев. Контейнер 1А або 1С або контейнер 1А з тентом/без як кузов. власн. виготовлення для перевезення сипких вантажів висот. борт 2.5 м.
Термін "контейнер", враховуючи приписи ст. 4 МК України, включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.
Тобто, контейнер є транспортним обладнанням призначеним для перевезення вантажу. При цьому, контейнером визнається клітка, знімна цистерна або подібний засіб.
При цьому, судом зазначається, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00020879 від 25.07.2024 року не містить відомостей про спеціалізований напівпричіп-контейнеровоз, д.н.з. НОМЕР_2 , марки КRONE SDP 27, який був приєднаний до транспортного засобу - вантажного сідлового тягача MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 .
Більш того, не враховано, що транспортний засіб разом із причепом за своєю категорією (технічною конструкцією) та у розумінні п.22.5 ПДР є трьохвісним тягачем, який здійснює перевезення трьохвісного напівпричепу – контейнеровозу, який має гранично допустиме навантаження загальної маси 44 тони, а не 40 тон, як зазначено в постанові. 
Разом з тим, пунктом 22.5 Правил дорожнього руху визначено, що фактична допустима маса контейнеровоза не може перевищувати 44 тони.
Відповідно, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу мав здійснюватись з урахуванням вказаних обставин.
При цьому, згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
За таких обставин, посадова особа відповідача при складенні постанови не вірно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 44 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та, як наслідок, провела розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи.
До того ж, оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, однак величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування зазначених даних оскаржувана постанова не містить.
Отже, враховуючи, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не містять ні інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаного в постанові транспортного засобу, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами.
При цьому, посилання відповідача, що напівпричіп-контейнеровоз повинен мати відповідне маркування, без якого віднести такий транспортний засіб до контейнеровозів немає можливості суд оцінює критично, з огляду на наступне.
Відповідно до Наказу Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів.
Відповідно до п.17.2-17.5 Правил №363, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м., місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.
У той же час, можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру, не може змінити призначення та технічні характеристики одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як причепа-контейнеровоза у розумінні Наказу №363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.
При цьому, спірною постановою позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення вимог щодо маркування контейнерів.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Таким чином, відповідачем не доведена належними та обґрунтованими доказами правомірність прийнятої постанови, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а провадження по справі, - закриттю.
Щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Також, відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого, та враховуючи задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст.132-1, ст.ст.245, 251, 258, 268, 280 КУпАП, ст. ст. 72-77, 79, 90, 132, 134, 139, 241, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії АА № 00020879 від 25.07.2024 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на земному транспорті Соколюком Любомиром Миколайовичем, про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. 
Справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпеки на транспорті, код ЄДРПОУ 39816845 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова