Справа № 909/73/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

31.03.2026 	 	м. Івано-Франківськ	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Карпінець Г. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІП КРАНТЕХСЕРВІС"
(вул. Українська, буд. 39, с. Підмихайля, Калуський район, Івано- Франківська область, 77352)

до відповідача: Фізичної - особи підприємця Олійника Олексія Миколайовича
(  
АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості за договором від 18.12.2024 № 18/1-12/2024 в розмірі 160 554, 57 гривень, з яких: 115 550, 00 гривень - основна заборгованість, 33 534, 39 гривень - пеня, 3 257, 56 гривень - 3 % річних, 8 212, 62 гривень - інфляційні втрати,

за участі:
від позивача: Гавриленка Віктора Григоровича (в режимі відеоконференцзв`язку), 
від відповідача: представник у судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань технічними засобами.
2. Рішення у цій справі ухвалено за результатами оцінки поданих доказів.
3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.
І. СУТЬ СПОРУ
4. У січні 2026 року до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІП КРАНТЕХСЕРВІС" із позовною заявою до Фізичної - особи підприємця Олійника Олексія Миколайовича про стягнення заборгованості за договором від 18.12.2024 № 18/1-12/2024 в розмірі 160 554, 57 гривень, з яких: 115 550, 00 гривень - основна заборгованість, 33 534, 39 гривень - пеня, 3 257, 56 гривень - 3 % річних, 8 212, 62 гривень - інфляційні втрати.
ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
5. Ухвалою від 27.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; розгляд справи по суті призначив на 05.03.2026; встановив сторонам строк для подання заяв по суті спору, зокрема відповідачу в строк п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.
6. 05.03.2026 суд відклав розгляд справи по суті 31.03.2026.
7. 19.03.2026 за вх. № 5113/26 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІП КРАНТЕХСЕРВІС", адвоката Гавриленка Віктора Григоровича, надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 909/73/26.
8. Ухвалою від 20.03.2026 суд задовольнив заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІП КРАНТЕХСЕРВІС", адвоката Гавриленка Віктора Григоровича (вх. № 5113/26 від 19.03.2026) про участь у судовому засіданні по справі № 909/73/26 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів; постановив провести судове засідання, яке призначене на 31.03.2026 об 14:30 год та усі наступні судові засідання по даній справі в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.
9. В судові засідання представник відповідача жодного разу не з`явився.
10. Про дату, час та місце судових засідань у справі відповідач належним чином повідомлявся ухвалами суду від 27.01.2026 та від 05.03.2026. 
11. Ухвали суду від 27.01.2026 та від 05.03.2026 направлені на адресу відповідача, яка вказана у позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованими листами за № R067089389760 та № R067116026438 - відповідно. 
12. Вказані поштові відправлення повернулися на адресу суду із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".
13. В силу положення пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
14. Станом на 31.03.2026 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав.
15. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.
16. Водночас, як визначено в частині 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
17. Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
18. Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України"); організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (Рішення Суду у справі "Шульга проти України" № 16652/04, від 02.12.2010).
19. Враховуючи положення статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН
20. Позиція позивача. Обґрунтовуючи свої позові вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору поставки та монтажу № 18/1-12/2024 від 18.12.2024 в частині повної та своєчасної оплати поставленої та змонтованої продукції, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 115 550, 00 гривень. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пунктів 5.2. Договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 33 534, 39 гривень. Керуючись положеннями статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 8 212, 62 гривень, а також 3 % річних у розмірі 3 257, 56 гривень.
21. Позиція відповідача. Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив.
IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
22. 18.12.2024 між Фізичною особою - підприємцем Олійником Олексієм Миколайовичем (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІП КРАНТЕХСЕРВІС" (Постачальник) був укладений Договір поставки та монтажу № 18/1-12/2024 (далі - Договір), згідно умов пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується виготовити, поставити та змонтувати, у передбачені Договором строки, а Покупець прийняти та оплатити в порядку та на умовах, визначених цим Договором Продукцію, яка зазначена у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.
23. Згідно із пунктом 2.1. Договору, загальна кількість Продукції, що є предметом поставки за даним Договором, її дольове співвідношення за видами, розміром, визначаються у Специфікації, видаткових накладних і в погоджених Постачальником заявках Покупця в тому числі в усній формі.
24. Відповідно до пункту 3.1. Договору поставка Продукції здійснюється за договірними цінами, передбаченими у Специфікації даного Договору. Ціна і сума Договору можуть уточнюватися (до авансової оплати) за рахунок змін цін на товарно-матеріальні цінності, паливно-енергетичні ресурси та інші фактори, відповідно змінюється сума Договору, про що повідомляється Покупця.
25. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України, у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, реквізити якого зазначені в п. 10 цього Договору (п. 3.2. Договору).
26. За пунктом 3.2.1. Договору, Покупець здійснює оплату на підставі, виставленого Постачальником, рахунка-фактури. Покупець зобов`язаний оплатити 70 % від загальної суми Договору протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури для підтвердження вступу Договору в силу, де сторони набувають права і обов`язки передбачені цим Договором.
27. Пунктом 3.2.2. Договору передбачено, що термін виготовлення Продукції становить 12 робочих днів, який починається після отримання авансового платежу, що вказаний у п. 3.2.1. Термін монтажу - 5 робочих днів після поставки. Покупець зобов`язаний провести наступний розрахунок в розмірі 30 % від загальної суми, зазначеної у рахунку-фактурі протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання продукції. У випадку недопоставки продукції в повному обсязі згідно специфікації, оплата здійснюється після повної поставки продукції.
28. При здійсненні платежів Покупець зобов`язаний зазначити у платіжному дорученні номер і дату цього Договору, номер і дату рахунку-фактури (п. 3.3. Договору).
29. У пункті 3.4. Договору сторони дійшли згоди про те, що доставка Продукції здійснюється Постачальником своїми силами та за власний рахунок. Покупець не несе відповідальності за транспортування Продукції.
30. Відповідно до пункту 5.1. Договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України.
31. Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за прострочення платежу Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості продукції за кожний день прострочення.
32. Даний Договір набуває чинності в день підписання його обома Сторонами та після виконання п. 3.2. до повного виконання зобов`язань (п. 6.1. Договору).
33. Між Сторонами було укладено Специфікацію № 1, яка є додатком № 1 до Договору поставки та монтажу № 18/1-12/2024 від 18.12.2024, на поставку металокаркасу піднавісу 9х6 м в кількості 1 шт. вартістю 275 625, 00 гривень без ПДВ, або 330 750, 00 гривень з ПДВ та на монтаж метало каркасу піднавісу 9х6 м на суму 29 000, 00 гривень без ПДВ, або 34 800, 00 гривень з ПДВ, разом на загальну суму 304 625, 00 гривень без ПДВ, або 365 550, 00 гривень з ПДВ.
34. Позивач згідно видаткової накладної № 31/1-01 від 31.01.2025 здійснив поставку відповідачу металокаркасу піднавісу 9х6 м в кількості 1 шт. на суму 330 750, 00 гривень з ПДВ, що також підтверджується товарно-транспортною накладною № 31/01-01 від 31.01.2025, які підписані представниками Сторін.
35. Для здійснення перевезення Продукції з виробничої дільниці позивача за адресою м. Калуш, вул. Гната Мартинця, буд. 26 до місця монтажу продукції позивачем було залучено перевізника, прийняття послуг з перевезення якого підтверджується актом надання послуг від 31.01.2025 № 001/0125, вартість послуги 4 900, 00 гривень.
36. Для здійснення вантажно-розвантажувальних робіт та для монтажних робіт позивачем було залучено автомобіль із кран-маніпулятором та отримані послуги від ФОП Сисак О. М., що підтверджується актом надання послуг від 07.02.2025 № 02/0225, згідно якого позивачем від ФОП Сисак О. М. отримані послуги крана маніпулятора - державний номерний знак НОМЕР_1 , на суму 16 000, 00 гривень.
37. Після доставки на об`єкт відповідно до акту надання послуг від 07.02.2025 № 07/1-02 позивачем на виконання Договору від 18.12.2024 № 18/1-12/2024 був проведений монтаж металокаркасу піднавісу 9х6 м на суму 34 800, 00 гривень з ПДВ.
38. Таким чином, позивач вказує, що ним виконано в повному обсязі свої зобов`язання стосовно виготовлення, поставки та монтажу на адресу відповідача Продукції, зазначеної у Специфікації № 1 до Договору поставки та монтажу № 18/1-12/2024 від 18.12.2024. 
39. Загальна вартість поставленої Продукції та виконаних монтажних робіт склала 365 550, 00 гривень з ПДВ.
40. Про факт поставки Продукції свідчать також складені та зареєстровані позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні та квитанції до них. 
41. Зокрема, при першій події з отримання авансового платежу в розмірі 250 000, 00 гривень з ПДВ Позивачем зареєстрована у ЄРПН податкова накладна від 19.12.2024 № 11 (реєстраційний номер 9417183605 від 16.01.2025), при відвантаженні металокаркасу піднавісу 9х6 м позивачем проведена реєстрація у ЄРПН податкової накладної від 31.01.2025 № 15 (реєстраційний номер 9036403043 від 18.02.2025) на суму 80 750, 00 гривень, в т.ч. ПДВ та при здачі монтажних робіт позивачем здійснено реєстрацію у ЄРПН податкової накладної від 07.02.2025 № 2 (реєстраційний номер 9052236508 від 04.03.2025) на суму 34 800, 00 гривень, в т.ч. ПДВ.
42. Позивач зазначає, що поставлена Продукція та монтажні роботи були прийняті відповідачем без будь-яких зауважень.
43. ТОВ "ДІП КРАНТЕХСЕРВІС" по вказаному договору було складено рахунок на оплату № 18/1-12 від 18.12.2024 на загальну суму 365 550, 00 гривень з ПДВ.
44. Фактично ФОП Олійник О. М. здійснив авансовий платіж по вказаному договору 19.12.2024 в розмірі 250 000, 00 гривень із помилковим призначенням платежу "Оплата за металопрокат з-но Рах. № 18/1-12 від 18.12.2024 р., в т.ч. ПДВ 41 666, 67 гривень".
45. Листом від 20.12.2024 № 20/12-01 ФОП Олійник О. М. просив ТОВ "ДІП КРАНТЕХСЕРВІС" оплату авансового платежу в сумі 250 000, 00 гривень, яка здійснена 19.12.2024, зарахувати із наступним призначенням - "Оплата за метало каркасу піднавісу з-но Рах. № 18/1-12 від 18.12.2024 р., в т.ч. ПДВ 41 666, 67 гривень".
46. Отже, як стверджує позивач, загальна сума отриманих Постачальником грошових коштів від Покупця складає 250 000, 00 гривень, при тому, що Покупець повинен був сплатити авансовий платіж у розмірі 70 % від суми специфікації, а саме 255 885, 00 гривень, у т.ч. ПДВ (20%) 42 647, 50 гривень.
47. Позивач звертався до відповідача з претензією від 21.11.2025 вих. № 21/11-01 про сплату заборгованості, яка направлялася цінним листом із повідомленням про вручення на офіційну адресу відповідача. Означене відправлення повернулося на адресу позивача без вручення адресату.
48. 23.12.2025 позивач повторно звернувся до відповідача з претензією вих. № 23/12-01 про сплату заборгованості в сумі 156 797, 75 гривень, яка також направлялася цінним листом із повідомленням про вручення на офіційну адресу відповідача. Означене відправлення повернулося на адресу позивача без вручення адресату.
49. Скан-копія претензії від 23.12.2025 № 23/12-01 на суму 156 797, 75 гривень також надсилалася позивачем на електронну пошту відповідача OliynukOleksiy91@gmail.com, що підтверджується скріншотом з електронної поштової скриньки позивача.
50. В порушення умов Договору станом на дату подання цього позову відповідачем остаточний розрахунок із позивачем не здійснено, в результаті чого у ФОП Олійника О. М. утворилася заборгованість за поставлену та змонтовану Продукцію в сумі 115 550, 00 гривень, що зумовило позивача звернутись з даним позовом до суду.
V. ПОЗИЦІЯ СУДУ
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
51. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
52. Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
53. Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
54. За приписами статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
55. Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
56. Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою, є договором підряду.
57. Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
58. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).
59. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, що передбачено у частині 1 статті 843 Цивільного кодексу України.
60. Відповідно до пункту 3.1. Договору, поставка Продукції здійснюється за договірними цінами, передбаченими у Специфікації даного Договору. Ціна і сума Договору можуть уточнюватися (до авансової оплати) за рахунок змін цін на товарно-матеріальні цінності, паливно-енергетичні ресурси та інші фактори, відповідно змінюється сума Договору, про що повідомляється Покупця.
61. Згідно укладеної між Сторонами Специфікації № 1, визначено вартість поставки металокаркасу піднавісу 9х6 м в кількості 1 шт. в сумі 330 750, 00 гривень з ПДВ та вартість монтажу метало каркасу піднавісу 9х6 м в сумі 34 800, 00 гривень з ПДВ, разом вартість становить 365 550, 00 гривень з ПДВ.
62. За пунктом 3.2.1. Договору, Покупець здійснює оплату на підставі, виставленого Постачальником, рахунка-фактури. Покупець зобов`язаний оплатити 70 % від загальної суми Договору протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури для підтвердження вступу Договору в силу, де сторони набувають права і обов`язки передбачені цим Договором.
63. Пунктом 3.2.2. Договору передбачено, що термін виготовлення Продукції становить 12 робочих днів, який починається після отримання авансового платежу, що вказаний у п. 3.2.1. Термін монтажу - 5 робочих днів після поставки. Покупець зобов`язаний провести наступний розрахунок в розмірі 30 % від загальної суми, зазначеної у рахунку-фактурі протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання продукції. У випадку недопоставки продукції в повному обсязі згідно специфікації, оплата здійснюється після повної поставки продукції.
64. Матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем поставки відповідачу металокаркасу піднавісу 9х6 м в кількості 1 шт. на суму 330 750, 00 гривень з ПДВ та проведенння монтажу металокаркасу піднавісу 9х6 м на суму 34 800, 00 гривень з ПДВ, зокрема, підписаними обома сторонами Видатковою накладною № 31/1-01 від 31.01.2025 та Актом надання послуг від 07.02.2025 № 07/1-02.
65. Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, вартість поставки та проведення монтажу у визначений договором строк та в повному обсязі не оплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на день розгляду справи, становить 115 550, 00 гривень.
66. Будь-яких доказів сплати заборгованості у розмірі 115 550, 00 гривень, за виконані роботи за Договором поставки та монтажу № 18/1-12/2024 від 18.12.2024 матеріали справи не містять.
67. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Фізичної - особи підприємця Олійника Олексія Миколайовича основної заборгованості за Договором поставки та монтажу № 18/1-12/2024 від 18.12.2024 в сумі 115 550, 00 гривень є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
68. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
69. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010).
70. Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем) (п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").
71. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 викладений правовий висновок про те, що при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003. Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ № 1078). При обчисленні інфляційних збитків за наступний період, до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.
72. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується. Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.
73. Також суд звертає увагу, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 5023/10655/11).
74. Отож взявши до відома вказані правові позиції та здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" розрахунок індексу інфляції, не виходячи за межі визначених позивачем періодів, суд встановив, що сума інфляційних втрат становить:
- за період прострочення з 15.02.2025 - 23.01.2026 на суму боргу 115 550, 00 гривень з урахуванням сукупного індексу інфляції 1, 06573585 % становить 7 595, 78 гривень.
75. Відтак, з відповідача на користь позивача до стягнення підлягає 7 595, 78 гривень інфляційних втрат. В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 616, 84 гривень слід відмовити.
76. За допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство", судом здійснено перевірку розрахунку 3 % річних, не виходячи при цьому за межі визначених позивачем періодів прострочення, та встановлено, що заявлена до стягнення сума 3 % річних в розмірі 3 257, 56 гривень - є арифметично вірною та такою що підлягає задоволенню.
77. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
78. У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Так, частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
79. Згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин та порушення строку виконання зобов`язання), нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
80. Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за прострочення платежу Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості продукції за кожний день прострочення.
81. Належним чином дослідивши умови Договору, суд встановив, що пункт 5.2. цього Договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначення "до дати фактичного виконання", тощо.
82. Відтак, умову, передбачену у пункті 5.2. Договору, неможливо визнати такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин та порушення строку виконання зобов`язання).
83. Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень частини 6 статті 232 Господарського кодексу України у подібних правовідносинах викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.11.2019 у справі № 904/1148/19 та від 12.12.2019 у справі № 911/634/19.
84. За прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості поставки та проведення монтажу за Договором поставки та монтажу № 18/1-12/2024 від 18.12.2024 позивачем, на суму боргу 115 550, 00 гривень, нараховано до стягнення з відповідача пеню за період з 15.02.2025 по 23.01.2026 в розмірі 33 534, 39 гривень.
85. Проте, з урахуванням наведених норм позивач мав право нараховувати пеню протягом 6 місяців з дати коли виник обов`язок оплати вартості виконаних робіт, у відповідності з положеннями пунктів 3.2.2. та 5.2. Договору, та з огляду на строки встановлені статтею 232 Господарського кодексу України.
86. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в загальному розмірі 33 534, 39 гривень, суд вважає його таким, що не повністю відповідає приписам чинного законодавства в силу допущених помилок при визначенні періоду прострочення, що призвело до заявлення до стягнення суми вказаної штрафної санкції у завищеному розмірі.
87. Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" перевірку наданого позивачем розрахунку пені, врахувавши правильні періоди прострочення, суми основної заборгованості за Договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а також встановлені чинним законодавством обмеження щодо нарахування пені, суд встановив, що з прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості поставки та проведення монтажу в розмірі 115 550, 00 гривень з відповідача підлягає до стягнення пеня в сумі 17 734, 55 гривень.
88. Відповідно, сума пені що підлягає до стягнення з відповідача становить 17 734, 55 гривень. В частині стягнення пені у розмірі 15 799, 84 гривень слід відмовити.
89. Окрім того, позивач, звертаючись з позовом просив зазначити у резолютивній частині рішення про нарахування пені, інфляційних втрат та відсотків річних на суму непогашеної заборгованості до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
90. Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
91. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.
92. Згідно із частинами 11, 12 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.
93. Правовий аналіз наведеної вище норми чинного законодавства свідчить про те, що остання передбачає право, а не обов`язок суду зазначити про нарахування відсотків або пені у рішенні про стягнення боргу, і таке право надано суду для нарахування відсотків, або для нарахування пені, тобто за вибором позивача один з видів відповідальності.
94. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у Постанові від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 (провадження № 12- 4гс24) ухвалюючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд має право відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України (частин 10, 11 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України) зазначити в рішенні про нарахування відповідних або відсотків, або ж пені до моменту виконання рішення. Не допускається зазначати в рішенні про одночасне нарахування відповідних відсотків та пені до моменту виконання рішення суду.
95. В той же час, суд зауважує, що ані положеннями частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, ані положеннями Закону України "Про виконавче провадження" не встановлено можливості зазначення у рішенні суду про нарахування інфляційних втрат до моменту виконання рішення.
96. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе зазначити у резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, 3 % річних на суму основного боргу в розмірі 115 550, 00 гривень за Договором поставки та монтажу № 18/1-12/2024 від 18.12.2024, починаючи з 24.01.2026 до моменту повної оплати основного боргу за цим правочином, з урахуванням приписів законодавства України.
97. Перерахунок основного боргу, вказаного у рішенні суду та у виконавчому документі, для органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення, має здійснюватися за наступною формулою: (СОБ х 3 х КДП) / КДР / 100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 % річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році.
98. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, за визначеною вище формулою.
99. Відповідно до частин 1 - 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
100. Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
101. Одночасно статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Висновок суду.
102. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Судові витрати.
103. Згідно із частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
104. За подання позову сплачено судовий збір у розмірі 2 662, 40 гривень (платіжна інструкція № 32 від 22.01.2026).
105. Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір в розмірі 272, 10 гривень залишається за позивачем, а судовий збір в розмірі 2 390, 30 гривень покладається на відповідача.
Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІП КРАНТЕХСЕРВІС" до Фізичної - особи підприємця Олійника Олексія Миколайовича про стягнення заборгованості за договором від 18.12.2024 № 18/1-12/2024 в розмірі 160 554, 57 гривень, з яких: 115 550, 00 гривень - основна заборгованість, 33 534, 39 гривень - пеня, 3 257, 56 гривень - 3 % річних, 8 212, 62 гривень - інфляційні втрати - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної - особи підприємця Олійника Олексія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІП КРАНТЕХСЕРВІС" (вул. Українська, буд. 39, с. Підмихайля, Калуський район, Івано-Франківська область, 77352; ідентифікаційний код: 41150987) - 144 137, 89 гривень (сто сорок чотири тисячі сто тридцять сім гривень вісімдесят дев`ять копійок), з яких: 115 550, 00 гривень - основна заборгованість, 17 734, 55 гривень - пеня, 3 257, 56 гривень - 3 % річних, 7 595, 78 гривень - інфляційні втрати, а також 2 390, 30 гривень (дві тисячі шістсот триста дев`яносто гривень тридцять копійок) судового збору.

3. Органу (особі), яка здійснюватиме примусове виконання рішення суду у даній справі, нарахувати 3 % річних за період з 24.01.2026 і до моменту виконання рішення суду на суму основного боргу в розмірі 115 550, 00 гривень (сто п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень), за такою формулою: Сума 3 % річних = С х 3 х Д / КДР / 100, де: С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, та стягнути отриману суму процентів з Фізичної - особи підприємця Олійника Олексія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІП КРАНТЕХСЕРВІС" (вул. Українська, буд. 39, с. Підмихайля, Калуський район, Івано-Франківська область, 77352; ідентифікаційний код: 41150987).

4. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати Фізичною - особою підприємцем Олійником Олексієм Миколайовичем суми основного боргу, нарахування 3 % річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. В частині стягнення 15 799, 84 гривень пені та 616, 84 гривень інфляційних втрат - відмовити.

7. Судовий збір в розмірі 272, 10 гривень - залишити за позивачем.

8. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

10. Повний текст рішення складено - 02.04.2026.

Суддя В. В. Михайлишин