Справа №484/6887/25
Провадження №2/484/328/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді - Медведєвої Н.А.,
секретар судового засідання - Бикова О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Первомайську цивільну справу позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
УСТАНОВИВ:
26.11.2025 до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позову представник позивача вказала, що 15.05.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладений кредитний договір №550063821. 
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги, зокрема до відповідачки. 03.01.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу №20190103, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги, зокрема до відповідачки. 
Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 14350грн., з яких 5 000,00грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9350грн - сума заборгованості за відсотками. З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідачки вказану заборгованість.
Ухвалою від 15.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначені строки подачі заяв по суті.
Розгляд справи відкладався за клопотанням відповідачки.
06.03.2026 до суду надійшов відзив, в якому відповідачка просила відмовити у задоволенні позову через те, що вона кредитний договір не укладала та не підписувала, кредитні кошти не отримувала, про укладені договори факторингу вона не повідомлялась.
23.03.2026 до суду від відповідачки також надійшло клопотання про витребування від ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" інформацію на який картковий рахунок було перераховано кошти на підставі кредитного договору №550063821 від 15.05.2019, та назву банку, який обслуговував/обслуговує картковий рахунок.
Ухвалою від 23.03.2026 зазначений відзив був прийнятий, клопотання про витребування доказів задоволене та витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" інформацію на який картковий рахунок було перераховано кошти у сумі 5000 грн 00 коп. на підставі кредитного договору №550063821 від 15.05.2019, та назву банку, який обслуговував/обслуговує картковий рахунок із вказівкою, що вказані докази необхідно надати суду до 13.04.2026. Також були роз`ясненні наслідки невиконання вказаної ухвали, зокрема, роз`яснено, що відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Вказана ухвала у електронному виді була доставлена позивачеві та його представнику у електронні кабінети 23.03.2026, однак на день розгляду справи така ухвала не виконана.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, у позовній заяві вона просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась. 
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними в ній доказами.
Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
З огляду на договір №550063821 від 15.05.2019, копія якого додана до позовної заяви, 15.05.2019 був укладений договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою, за умовами якого остання отримала споживчий кредит в сумі 5000грн строком на 30 днів з нарахуванням процентів у розмірі 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаю з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту.
Також позивачем додані додаткові угоди до вказаного договору від 14.06.2019, за умовами якої сторони дійшли згоди продовження строку договору на 30 днів зі сплатою процентів 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з 14.06.2019 та від 14.07.2019, за умовами якої сторони дійшли згоди продовження строку договору на 30 днів зі сплатою процентів 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з 14.07.2019. 
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому за правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Однак, вказані вище договір та додаткові угоди до нього не містять вказівки, що вони були підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивач не надав суду будь-яких доказів проходження ініціалізації відповідачкою в системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», підписання нею кредитного договору та додаткових угод до нього.
Також, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження надання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачці кредитних коштів на підставі договору №550063821 від 15.05.2019.
Крім того, представниця позивача на обґрунтування позовних вимог вказала, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги, зокрема до відповідачки.
Відповідно до пунктів 2.1, 11.8 вказаного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти; з моменту переходу права вимоги від Клієнта до Фактора згідно відповідного Реєстру прав вимог, підписаного сторонами за умовами цього договору, фактор набуває статусу володільця бази персональних даних божників, права вимоги до яких відступаються згідно із цим договором.
Отже, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. Відтак, сам по собі текст договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не підтверджує перехід прав вимоги за договором №550063821 від 15.05.2019. Однак, до матеріалів позовної заяви не додано відповідних Реєстрів прав вимоги, з яких можна було б встановити, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідачки вказаним договором та розмір такого права вимоги.
На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст.258,259,263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
в задоволенні позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №550063821 від 15.05.2019, відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених уч.2 ст.358 ЦПК України.
Інформація про учасників справи:
- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.
- відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Н.А.Медведєва