Дата документу 16.04.2026	Справа № 554/13906/25	
 	Провадження № 2/554/799/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
16 квітня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Савченко Л.І.
за участю секретаря судового засідання – Титаренко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС - Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
в с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «ВВС - Факторинг» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1718315 від 15.02.2020 р. у розмірі 5940 грн.; збитків завданих інфляцією у розмірі 934,54 грн.; 3% річних у розмірі 239,72 грн., судового збору в сумі 2422, 40 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову вказав, що 15.02.2020 року між ТОВ «ФК «Арагон» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1718315. Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 3000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн., шляхом перерахування грошових коштів відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою- підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, в рамках Договору про надання фінансових послуг з переказу коштів №ПГ-19 від 04.01.2021 р. Кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий персональний ідентифікатор направлено Відповідачу на номер мобільного телефону вказаний ним в Анкеті/Заявці на отримання грошових коштів – НОМЕР_1 та введено позичальником у відповідне поле на сайті первісного кредитора 15.02.2020 року. Таким чином, кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами
підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. 21.09.2020 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ВВС- ФАКТОРИНГ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 21/09.2020, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором не погашена. Загальна сума заборгованості станом на 21.10.2020 року за Кредитним договором становить – 5940 грн., яка складається з наступного: 5220 грн. – розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги; 720 грн. – сума нарахованих відсотків станом на 21.10.2020 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у позовній заяві просив, у разі неявки в судове засідання представника позивача, проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.8).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак останні повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 67-68, 73-74), що є належним повідомленням згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19).
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 15.02.2020 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №1718315. За вказаним договором ТОВ «ФК «АРАГОН» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 3000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалася протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 0,8% (знижена процентна ставка) за кожен день користування кредитом, 3,2% за кожен день прострочення сплати заборгованості за кредитним договором (а.с.33-35).
З копії довідки щодо ідентифікації позичальника в системі ТОВ «ФК «Агарон» вбачається, що акцепт оферти ОСОБА_1 підписано одноразовим ідентифікатором UA 294384 (а.с.15).
04.01.2021 року ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ПрофітГід» уклали договір про надання фінансових послуг з переказу коштів №ПГ-19 (а.с.43-47).
З Довідки ТОВ «Платежі Онлайн» вбачається, що 15.02.2020 року на платіжну картку № НОМЕР_2 було здійснено переказ у розмірі 3000 грн.
21.09.2020 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу №21/09/2020 (а.с.18-19), відповідно до якого ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №1718315, що також підтверджується Реєстром боржників права вимоги до яких відступлено, що є Додатком № 1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу №21/09/2020 від 21.09.2020 року (а.с.20-29).
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 21.10.2020 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» за кредитним договором № 1718315 від 15.02.2020 року станом на 21.10.2020 року за Кредитним договором становить – 5940 грн., яка складається з наступного: 5220 грн. – розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги; 720 грн. – сума нарахованих відсотків станом на 21.10.2020 року. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання становить: 934,54 грн. - збитки завдані інфляцією за період із 21.10.2020 по 24.02.2022 року; 239,72 грн. - три проценти річних від простроченої суми за період із 21.10.2020 по 24.02.2022 року (а.с.30-32).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «ВВС- Факторинг» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 1718315, що був укладений між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «ФК «Арагон».
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідачем рішення суду про визнання договору факторингу №21/09/2020 від 21.09.2020 року недійсним, суду не надано.
На підставі наведених норм права, оскільки відповідач в порушення умов договору позики не виконала зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» » щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5940 грн. підлягають задоволенню.
За змістом ч. 2 ст.625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача 934,54 гривень збитки завдані інфляцією за період з 21.10.2020 року по 24.02.2022 року, 239,72 гривень - три проценти річних від простроченої суми за період 21.10.2020 року по 24.02.2022 року. 
Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу ПрезидентаУкраїни №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. Відтак, розрахунок збитків, завданих інфляцією та 3% річних підлягає перерахунку та розраховується судом по 23.02.2022. Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача 934,54 грн. збитків, завданих інфляцією та 239,72 грн. 3 % річних. Відповідачка жодним чином заявлені до неї позовні вимоги не спростувала, відзиву на позов не надала, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №28/05/25 від 28.05.2025 р., копію додаткової угоди № 3 до Договору про надання правничої допомоги № 28/05/25 від 28.05.2025., копію платіжної інструкції від 19.09.2025 р. № 3318 на сумі 5000 грн. (а.с.37-42).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).
Враховуючи вищевикладене, складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, що не є значним, розмір задоволених позовних вимог, розгляд справи без участі сторін, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з ОСОБА_1 . 
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп., відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 89, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС - Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС - Факторинг» заборгованість за Кредитним договором № 1718315 від 15.02.2020 року у розмірі 5940 грн., збитки завдані інфляцією у розмірі 934,54 грн., три проценти річних у розмірі 239,72 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС - Факторинг» судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ТОВ «ВВС -Факторинг», адреса 01010, м. Київ, пров. Бутишів, буд. 12, код ЄДРПОУ 37686875.
Відповідач – ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 .
Суддя Л.І. Савченко