Справа №504/80/26
Провадження №3/504/202/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02.04.2026	с-ще Доброслав	

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Димитровським МВ ГУМВС України в Донецькій області від 02.11.2011р., ІПН НОМЕР_2 ,
за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2025р. інспектором СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Корчмар О.І. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №552601, згідно якого 27.12.2025р. о 23:07 год. за адресою: Одеська область Одеський район с-ще Ліски вул.Чехова, 2, ОСОБА_1 керувала автомобілем «Mercedes Benz C250» н/з НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager 6820», під відеозапис, результат продуття 0,57 %о, тест 213. Такими діями ОСОБА_1 порушила п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 у призначені судові засідання не з`явилася, про розгляд справи в суді була повідомлена належним чином. Її інтереси при розгляді справи в судовому засіданні, представляв адвокат Гришко С.О. 
У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, той факт, що права особи, що притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи за її відсутності, але за участі захисника-адвоката Гришко С.О. не будуть порушені, суд розглянув справу за наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, за відсутності ОСОБА_1 .
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
В судовому засіданні адвокат Гришко С.О. просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення та надав письмові заперечення на протокол, в яких вказав, що як вбачається з матеріалів даної справи, в таких міститься, оформлене працівником поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2025 р. року (надалі – Направлення), видане о 23 год. 07 хв., згідно з яким ОСОБА_2 направляється на огляд до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, що свідчить про те, що ОСОБА_2 не погодилася з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, що є передумовою оформлення направлення чи відмовилась від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Так, з наявного в матеріалах справи Направлення вбачається, що в графі «огляд проводився за допомогою» не міститься будь-яка інформація, а в графі «результат огляду» стоїть відмова. Водночас в матеріалах справи наявний тест газоаналізатора Drager, який ніяким чином не відображений у Направленні наданого до суду. З матеріалів справи вбачається, що направлення на медичний огляд працівниками поліції було складене о 23:07, результат огляду з використанням газоаналізатора Drager зафіксований о 23:31, а протокол про адміністративне правопорушення складено о 23:59. Таким чином, направлення до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я було складене до проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, що суперечить вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та Порядку №1103 від 17.12.2008 р., відповідно до яких медичний огляд є альтернативним і застосовується лише у разі: відмови особи від огляду на місці зупинки транспортного засобу, незгоди з результатами такого огляду чи неможливості проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. Жодна з цих підстав належними доказами не підтверджена. Крім того, з відеозапису нагрудної камери працівника поліції не вбачається, щоб працівник поліцейський вручав письмове направлення ОСОБА_3 на медичний огляд до закладу охорони здоров`я до складення протоколу про адміністративне правопорушення. Працівник поліції вже склавши протокол про адміністративне правопорушення і лише після складення та зачитуючи його, запропонував ОСОБА_3 проїхати до мед. закладу. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, тест на перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» прилад №ARSC - 0119. Так, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_3 з використанням газоаналізатора Drager проводився 27 грудня 2025 року о 23:31, відповідно до тесту №213 при температурі +19.0С. Такий температурний режим у відповідну пору року викликає сумніви щодо об`єктивності та правильності даних тесту, визначених з використанням технічного засобу Drager Alcotest 6820 (прилад ARSC - 0119), що дає обґрунтовані підстави для сумніву в його технічній справності. Матеріали адміністративної справи №504/80/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який є обов`язковим документом, що підтверджує: факт проведення огляду; умови його здійснення; показники технічного засобу; підписи учасників процедури. Отже, відсутність акті огляду стану сп`яніння ОСОБА_3 унеможливлює перевірку законності та достовірності результатів проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора. Складений та наданий до суду протоколом про адміністративне правопорушення не містить відомостей про ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , які нібито були виявлені поліцейським (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці тощо). За відсутності зафіксованих ознак сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення унеможливлює встановити, з яких об`єктивних причин поліцейський дійшов висновку про необхідність проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 , що свідчить про безпідставність та формальний характер процесуальних дій. За такої поведінки зі сторони працівників поліції, ОСОБА_3 була позбавлена можливості спростувати конкретні твердження поліцейського, оскільки такі твердження взагалі не були сформульовані у протоколі. Крім того, за відсутності зовнішніх ознак сп`яніння, поліцейський не мав права ініціювати процедуру огляду на стан сп`яніння, що у свою чергу додатково тягне собою недійсність такої процедури. З матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_3 порушила ПДР України, за які її слід було зупинити, а тому всі наступні вимоги працівників поліції (в т.ч. вимогу на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння) водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно водія не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Уповноваженою особою, як суб`єкта проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння газоаналізатора Drager Alcotest 6820 прилад №АRSC-0119 є саме капітан поліції Прохода О., однак тест №213 газоаналізатора Drager Alcotest 6820 прилад №АRSC-0119 містить іншу особу - ОСОБА_4 . Також 10 лютого 2026 року адвокатом була отримана відповідь від Гідрометцентру Чорного та Азовського морів. З відповіді вбачається, що погодні умови 27 грудня 2025 року у селищі Ліски Одеської області, за даним спостереженням о 23:00 температура повітря була +1,70С, що майже в десять раз є меншою показника температурного режиму, який значиться у тесті №213 алкотестера Drager Alcotest 6820, ARSC-0119. Така різниця у показниках температурного режиму алкотестера викликає обґрунтований сумніви щодо дійсності показників приладу ARSC-0119 Drager Alcotest 6820. 
Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.
За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.
Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пп.1-5,7 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно п.п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:
-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №552601 від 27.12.2025р., 
-роздруківкою проходження ОСОБА_1 алктесту «Драгер», результат продуття 0,57 %о;
-відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти, викладені, в протоколі про адміністративні правопорушення;
Судом було досліджено відеозапис події, згідно якого, оцінюючи зовнішній вигляд та зухвалу поведінку водія ОСОБА_1 , у стороннього спостерігача могли виникнути об`єктивні підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Факт керування автомобілем ОСОБА_1 не оспорювався та зафіксований відеозаписом.
Посилання адвоката Гришко С.О. щодо розбіжності у часі зазначення проведення огляду, складання направлення та оформлення протоколу жодним чином не впливають на ступінь доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки розбіжність у зазначенні часу не є суттєвою, а вся послідовність подій, що відбувалася, зафіксована відеозаписом.
Підстав не довіряти результатам огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу у суду немає. 
Також слід зазначити, що у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 мала можливість пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, однак з відеозапису вбачається, що остання погодилася із результатом огляду, а також намагалася відвести працівників поліції у сторону, «щоб вирішити дане питання».
З відеозапису дослідженого судом можна зробити висновок, що співробітниками поліції в цілому було дотримано процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння не спростовують результатів проведення огляду, що зафіксовано в роздруківці чеку «Драгера», підтверджено відеозаписом та не заперечувалося ОСОБА_1 .
Суд надає критичну оцінку доводам адвоката Гришко С.О. щодо невідповідності температурного режиму під час використання приладу «Драгер», оскільки як вбачається із відеозапису ОСОБА_1 проходила огляд (продувала «Драгер»), сидячи в автомобілі.
Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
За таких обставин, суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП. 
Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27, 30, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 665 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя 	П. В. Жовтан